OM BARRTRADSRASER OCH DERAS RENODLING. 321 



drägligt äfven under de vanskliga förhållandena. Det är »olika ras» 

 som man säger! 



Befintligheten af sådana olika raser af skogsträden är en nödvändig 

 förutsättning för att en förädling af desamma skall kunna ske. Men 

 livad mera är, dessa raser måste icke blott besitta vissa egenskaper, 

 hvilka göra sig gällande äfven under desamma motverkande yttre för- 

 hållanden, de nämnda egenskaper måste äfven öfvergå på afkomman, 

 d. v. s. ärfvas. Först då äga de större betydelse och värde för uppdra- 

 gande af nya rena kulturstammar. 



Vi skola då först något se på ärftligheten, dess natur och dess in- 

 flytande på våra skogars utseende. Dessvärre måste man dock här till 

 större delen stödja sig på iakttagelser gjorda å andra växter, särskildt 

 en del åker- och trädgårdsväxter. 



Sär man alla frön, som t. ex. en tall under ett kotteår lämnar och 

 uppdrager plantorna för sig så att afkomman noga kan studeras, så 

 skall man finna, att det härskar en ganska betydande olikhet i viktiga 

 afseenden mellan de plantor, som uppkommit ur frö af samma individ. 

 Äfven om man odlar dem under möjligast samma yttre förhållanden, 

 visa sig exempelvis tillväxthastighet, blomningstid och åtskilliga andra 

 lifsyttringar inom vissa bestämda gränser varierande. Nu är emellertid 

 sådana plantor efter en tall föga tjänliga att studera hithörande förhål- 

 landen på, ty tallen befruktas som bekant med vindens tillhjälp med 

 pollen från andra tallindivid, hvadan dessas egenskaper ju kunna vän- 

 tas göra sig gällande i afkomman. Men äfven om vi uteslöte befrukt- 

 ning utifrån, skulle vi med säkerhet få se att en afsevärd individuell 

 variation vore att iakttaga. För att belysa denna måste jag emellertid 

 välja ett par exempel från andra växtarter, hvilka i nu ifrågavarande 

 afseende med stor noggrannhet studerats. 



Dock först några ord om huru studier af detta slag numera bedrifvas 

 och måste bedrifvas, om de skola blifva verkligt fruktbringande. — Alla 

 känna från våra floror hurusom man i äldre tider och än i dag genom be- 

 skrifningar af växtens olika organ söker bestämma olika formers olikheter. 

 Häri var t. ex. Linné den borne mästaren. Men språkets uttrycksmedel 

 äro icke så skarpa, att det verkligen lyckas med detta hjälpmedel hålla 

 fast en hel rad af variationer och få öfverskådlighet öfver dem. Denna 

 vanns först genom den isynnerhet af engelska forskare utvecklade me- 

 toden att välja ut sådana egenskaper, för hvilka uttryck kunde vinnas 

 genom mått, vikt etc; med andra ord i exakta tal! Först ge- 

 nom införande af en statistisk metod fick man en verklig, skarp föreställ- 

 ning om variationens natur. Jag skall belysa detta med ett par exempel. 

 Alla känna prästkragen, alla känna ungdomens vana att rycka af dess 

 hvita kantblommor under det hjärtat följer räkningen: »kommer, kom- 



