DISKUSSION. 333 



handen ståndarnes frömjölskorn från den utvalda plantan till märket å den 

 likaledes utvalda modersplantan, och fortsätta på så sätt några generationer, 

 då kanske resultatet blefve det önskade — om man vill vänta i åtskilliga 

 århundraden. 



Bvråchefen Örtenblad: Jag ser icke saken så pessimistiskt som den när- 

 mast föregående talaren utan står på samma ståndpunkt som docenten An- 

 dersson och har under många år gjort det. Jag har gjort försök, som bör- 

 jade 1 890, för att se, huru ärftligheten yttrar sig med afseende på björk- 

 arterna. För att förvissa mig om, huruvida jordmånen hade ett väsentligt 

 inflytande på de båda hos oss vanliga trädarterna af detta släkte, anordnade 

 jag tre olika försöksfält, ett med öfvervägande sandjord, ett med öfvervägande 

 dyjord och ett med öfvervägande lerjord, och uppdrog masur- och glasbjörk 

 på alla de tre jordarterna. Under årens lopp gjorde jag mätningar och un- 

 dersökningar på plantorna. Jag fann då, att variationerna voro i mycket 

 ringa grad beroende af jordmånen. Plantorna erhöllo svagare tillväxt på 

 sandjorden, enär den var torr och mager, men i öfrigt hafva de båda olika 

 arterna hållit sig konstanta, och de variationer, som förekommit, hafva upp- 

 trädt i samma omfattning på alla tre jordarterna, så att jag kan säga, att 

 jordmånen verkar med afseende på de varierande egenskaperna just ingen- 

 ting. Jag hade väntat mig mycket mera i det afseendet. Dessa plantor, som 

 jag 1 890 började uppdraga, finnas till en del kvar. Jag var för en tid sedan 

 i Bispgården och såg ett hundratal af dessa björkar, som öfverflyttats från 

 Sillre till Bispgårdens skogsskola, och stå där i en allé. De hafva under 

 flera år blommat och satt frukt. Detta tyder på, att man med afseende på 

 vissa af våra trädslag, kan under sin lifstid få se åtminstone två generationer, 

 kanske tre. 



Detta har jag velat nämna, därför att jag tror, att man har mycket att 

 vinna på den väg, docenten Andersson angifvit, och jag tror icke, att de 

 svårigheter förefinnas, som den närmast föregående talaren framställde. Vis- 

 serligen möter det alltid vissa svårigheter att begränsa befruktningsförhållandena, 

 men äfven dessa svårigheter äro icke omöjliga att öfvervinna. Då det är undan- 

 tagsfall, att befruktningen utföres genom frömjöl från aflägset stående träd, 

 behöfver man i regeln icke räkna därmed. Af undantagsfallen bör man icke 

 låta afskräcka sig från att begagna sig af de gynnsamma och normala fall, 

 som naturen erbjuder. 



Diifklöien Holmer:. Jag skall be få yttra några ord med anledning af 

 docenten Anderssons föredrag. Först ber jag dock att till honom få fram- 

 föra ett tack för det intressanta och i mångt och mycket väckande föredrag, 

 som jag hoppas icke blifvit taladt för döfva öron. Jag håller med docenten 

 Andersson därom, att om man skall komma till ett skarpt resultat, måste man 

 icke blott begagna ögonmått utan äfven taga till måttband och mätsticka och 

 anordna grundliga undersökningar för att utröna trädens växtlighet. Men 

 innan man kommer därhän, kan den erfarne skogsmannen genom att begagna 

 sina ögon sluta sig till ganska mycket i detta hänseende och afgöra om ett 

 träd är växtligt eller icke. Docenten Andersson yttrade, att vi här i landet 

 icke gå på nyttighetsprincipen i vår skogshushållning. I stort sedt är det 

 sant, att vi icke gjort det, men på många ställen har den principen gjort 

 sig gällande. Jag vill därvidlag hänvisa till våra bergslagsskogars kolnings- 

 distrikt, där från ålder trakthuggning användts med kvarlämnande af fröträd, 

 och man har därtill utsett växtliga träd med vacker form i vackra tallskogar. 



