OM AFVERKNINGSBERÄKNING FÖR NORRLANDSSKOGARNA. 343 



afverkningsåldein vållar. Däremot torde längre gående fordringar på 

 fram.ställandet af en normal fördelning mellan åldersklasserna vara icke 

 sä litet öfverdrifna. Man måste nämligen besinna, att ålderklassfördel- 

 ningen endast kan vara normal med hänsyn till en viss omloppstid. 

 Men denna växlar med konjunkturerna och därför kan det tänkta nor 

 maltillståndet aldrig nås. Enligt min mening bör man alltså icke ned- 

 lägga många kronor enbart på uppgiften att under en omloppstid af 

 t. ex. 150 år öfverföra en skog till ett tillstånd, som nu kallas normalt, 

 men som framtidens skogsmän kanske skola anse betydligt abnormt. 



Vi ha alltså sett att skogsbruket bör göras uthålligt genom att 

 återväxt uppdrages på hyggena. Detta kraf är oeftergifligt. Dess enda 

 inverkan på afverkningsberäkningen är för öfrigt, att kulturkostnaden 

 såsom en med afverkningen oupplösligt förbunden utgift inräknas i af- 

 verkningskostnaden och afdrages från nettovärdet på rot vid beräknan- 

 det af skogens afverkningsvärde och värdetillväxt. 



Vidare har det fordrats å ena sidan, att virket skall tillgodogöras 

 vid en viss normal afverkningsålder, men å den andra, att ärsafverk- 

 ningen skall vara någorlunda jämn. Om skogens åldersklassfördelning 

 är abnorm, så är det ju omöjligt att samtidigt tillgodose dessa båda 

 kraf, och därför upp.står vanligen dem emellan en konflikt, som måste 

 lösas genom kompromiss. Att finna en lycklig sådan är just afverk- 

 ningsberäkningens uppgift. 



Låt oss nu undersöka i hvilken mån dessa fordringar motsvaras af 

 den afverkningsberäkning, som påbjudes i Kungl. Domänstyrelsens cirku- 

 lär den 28 maj 1902 angående allmänna skogars indelning till ordnad 

 timmerblädning. 



Enligt cirkuläret får man skogens omloppstid genom att den nor- 

 mala afverkningsåldern ökas med en tillräcklig föryngringstid, hvarmed 

 dä förstås den tid, som i medeltal åtgår innan återväxt uppkommer på 

 hyggena. Därefter får man den ordinarie årsafverkningen genom att 

 hela skogens virkesmassa af saludugliga träd delas med halfva omlopps- 

 tidens ärantal. 



Grunddragen af denna beräkning äro st)m bekant hämtade från 

 teorin för normalskogen. Man har tänkt sig en trakthyggesskog om lika 

 mänga ytenheter, lät oss säga hektar, som omloppstiden har antal år. 

 Om omloppstiden är u år, så är hela skogens areal alltså u hektar. 

 Vidare antager man, att dessa u hektar äro beväxta med skog af alla 

 årsklasser från i till u år. Om nu den årliga tillväxten per har vore 



