oö 



so 



OM AFVERKNINGSBERÄKNING FÖR NORRLANDSSKOGARNA. 



Fig. I. 



nadt? Att det började sin tillväxt, då plantan började växa, var jag öfver- 

 tygad om, ty det kan ju icke börja att utväxa någon gång under loppet af 

 omloppstiden t. ex. vid 50 år. Dessa träd måste liksom de andra träden 

 börja att växa vid nollpunkten. Jag var sålunda öfvertygad om, att träden 

 började växa vid nollpunkten. Då frågade jag mig: Huru förhåller det sig 

 sedermera med de uppväxande träden? Jo, så att en del af dem en gång 

 blir gagnvirke och en annan del däremot icke. Träden måste växa sam- 

 tidigt med hvarandra just från den 

 punkten (utpekadt på taflan), och 

 om de växa rätlinigt, såsom före- 

 dragshållaren nämnde, skulle man 

 till slut kunna få förrådet deladt på 

 det viset att en del däraf blir gagn- 

 virke och en annan del, som ligger 

 på annat sätt, icke blir gagnvirke. 

 Endast den del af virkesförrådet, 

 som verkligen utväxer till gagnvirke, 

 kan vid beräkningarna blifva bestäm- 

 mande på det normala afverknings- 

 beloppet häraf Och jn högre ini- 

 nimidimensionen för gagtwirket är, 

 desto färre träd utväxa till sådant 

 virke och desto mindre blir den del af förrådet, som kan läggas till grund för be- 

 räknande af den årliga gngnvirkesafkaslningen. 



Jag fann alltså, såsom ofvan nämndes, att gagnvirket behöfde hela om- 

 loppstiden för att utväxa. Af det virke, som grafiskt betecknadt, går från 

 nollpunkten och uppåt, är det en del, som icke kan såsom gagnvirke uttagas 

 förr än efter en viss tids förlopp, och det förhåller sig vidare med dessa träd 

 på det sätt, att jag icke kan på förhand igenkänna dem. Jag vet icke, 

 hvilka af dem som skola öfvergå i gagnvirkesförrådet, men att en hel del af 

 dem kommer dit, är gifvet. När jag icke på detta vis kunnat få reda på, 

 hvilka af småvirkesträden, som skulle blifva afverkningsbara såsom gagnvirke, 

 fick jag nöja mig med att laga det gagnvirkesförråd, som var färdigt, och 

 det var det förråd, som låg öfver den (utpekadt på taflan) linjen, och på 

 detta skulle jag tillämpa med den angifna formeln. Min tanke är, att man 

 icke kan riktigt uttrycka detta med en grafisk teckning, och jag tror, att man 

 icke skall låta förvilla sitt omdöme af grafiska teckningar, utan hålla sig 

 endast till den förut angifna normen, nämligen att om det hela är normalt 

 och hvardera delen är normal, böra båda delarna dividerade med halfva om- 

 loppstiden tillsammans gifva ett normalt afverkningsbelopp. 



Härtill bör läggas, att afkastningen från delarna a och b måste isär- 

 hållas. Jag får icke sammanslå hela atkastningen och uttaga denna af ena 

 delen, t. ex. af gagnvirke. Om detta kunde ske, skulle afverkningsbeloppet 

 blifva oförändradt, äfven om allenast gröfre gagnvirke kunde å en skog af- 

 verkas, hvilket är orimligt. 



Jag kan måhända också vara orsaken till, att föryngringstiden togs med 

 i beräkningen, ty jag har i de undersökningar, som jag gjort angående sko- 

 garne i Norrland och Dalarne, framhållit, att om jag skall taga med föryng- 

 ringstiden, har jag att göra både med växttid och föryngringstid, hvilkas 

 summa ger hela omloppstiden. Vill jag icke hafva föryngringstiden med, så 



