DISKUSSION. 35 1 



får jag en växttid, hvilken jag icke får likställa med en af mig beräknad, 

 för skogen lämplig omloppstid, utan taga den sådan den i skogen befinnes 

 vara. Detta kan ske genom att gå ut i skogen och borra träden samt på 

 det sättet taga reda på, huru gammalt det ftirråd är, som uppvuxit på den 

 tid, det är fråga om, och beträffande hvilket jag vill göra en afverknings- 

 beräkning. .Särskildt om jag delar upp träden i sådana, som äro öfveråriga, 

 och sådana, som icke äro öfveråriga, måste jag göra denna undersökning i)å 

 dem, som icke äro öfveråriga, och taga den tiden såsom växttid. Jag tror 

 nog, att man vid en afverkningsberäkning kan gå tillväga äfven på detta 

 sätt, och på det hela taget torde det icke blifva sä väsentlig skillnad mellan 

 resultaten, om båda beräkningarne utföras noggrannt och med godt omdöme. 

 Det är emellertid normalt, att man har en föryngringstid; det är normalt, 

 att man har ett område, som håller på att föryngras, äfven om detta vid 

 blädning ej är koncentrera dt. Jag kan icke komma ifrån, att man måste 

 hafva en föryngringstid med vid beräkning af det normala afverkningsför- 

 loppet. jag har ej heller kunnat finna, att något väsentligt fel skulle uppstä 

 genom att använda det beräkningssätt, som domänstyrelsen tillämpat i det 

 här afsedda cirkuläret, och praktiskt taget tror jag, att det förhåller sig så, 

 att denna beräkningsgrund i allmänhet har gifvit ett ungefärligt rätt resultat. 

 Min tanke var nog frän början, att man icke skulle gå till väga så, som 

 cirkuläret säger, d. v. s. att man i förrådet skulle medtaga äfven öfverskottet 

 utöfver hvad som kunde beräknas vara normalt förråd och dividera hela 

 summan med halfva omloppstiden, utan att man borde hafva en lämplig 

 öfvergangstid för öfverskottets uttagande. Det är emellertid tämligen svart 

 att få klart för sig, hvilken öfvergangstid man bör använda. Det blir i 

 många fall beroende på en subjektiv uppfattning, och om man utan att 

 väsentligen fördröja afverkningen särskildt under den första indelningstiden 

 kan använda halfva omloppstiden, så vore det ju bra att kunna göra det. 

 Om förrättningsmannen kanske skulle finna, att afverkningsbeloppet däi igenom 

 blefve för lågt, så skulle man i större eller mindre grad kunna höja afverk- 

 ningsbeloppet. Men tanken pa att domänstyrelsen skulle, om skogen af ålder 

 eller annan anledning hotar att taga skada, göra en förhöjning, har jag icke 

 fattat så, som föredragshållaren gjort, utan åtminstone jag för min del har 

 fattat saken så, att det skulle betyda, icke att skogen skulle få stå och taga 

 skada, och när det hade visat sig, att den tagit skada, så skulle man få 

 göra en förhöjning, utan att, om med tillämpning af oförändrad afverknings- 

 beräkning skulle följa, att skogen toge skada, så skulle man få göra en för- 

 höjning, och på detta sätt tror jag ock, att det uppfattats i domänstyrelsen. 

 Jag tror sålunda icke, att det behöfver påvisas, att skogen tagit skada, utan 

 att den skulle taga skada, om man tillämpade domänstyrelsen beräknings- 

 grund och därför har man medgifvit förhöjning, en mycket väsentlig sådan, 

 och särskildt beträffande privata skogar har man varit angelägen om att med- 

 gifva sådan. Detta gäller, för att anföra ett bestämdt fall, de planer som 

 framlagts af herrarne Kempe. Och särskildt beträffande dessa herrars först 

 framlagda jilaner var förhöjningen, om jag minnes rätt, i medeltal 44 X 

 öfver det normala afverkningsbeloppet. Det är möjligt, att förhöjningarne i 

 vissa fall kunnat blifva något större än hvad de blifvit, och det är äfven 

 möjligt, att man för framtiden skulle kunna gå något längre för att i hvarje 

 fall träffa det rätta. 



Jag har emellertid varit mycket intresserad af att finna grunder, som 



Sbo^svtirt^s/breuitt^cns Tidskrift, iQoO. 26 



