364 OM AFVERKNINGSBERÄKNING FÖR NORRLANDSSKOGARNA. 



måste undanröjas. Jag får särskildt framhålla, att jag icke blott kommit fram 

 på en väg, nämligen enligt min teori om gagnvirkestriangeln. Utan jag har 

 äfven gått iit från faktiska uppgifter om antalet stammar af olika dimensioner 

 på medelgod tallmark i Norrbottens län. Med ledning af dessa har jag 

 räknat ut, huru stor atkastning man får enligt domänstyrelsens cirkulär om 

 åldersklassfördelningen är normal; och vidare har jag räknat ut, huru stor 

 afkastningen blir på det normala årshygget. Då synes det mig, att de siffror 

 jag fått icke kunna kallas öfverdrifna och dessa siffror angifva, att årsafverk- 

 ningen enligt domänstyrelsens cirkulär ej uppgår till mer än 45 a 64 % af 

 hvad som borde uttagas. 



Sedan anmärkte till sist byråchefen Örtenblad angående öfverjägmästare 

 Wallmos beräkningsmetod, att man borde dividera antalet träd med halfva 

 omloppstiden i enlighet med domänstyrelsens föreskrift. Jag får då erinra, 

 att styrelsens cirkulär grundas på virkesmassan, men öfverjägmästare Wallmos 

 beräkning på trädantalet. I senare fallet, när man räknar med antalet träd, 

 eliminerar man ur räkningen dessa träds tillväxt, och därför torde det vara 

 riktigast, att, såsom herr Wallmo gjorde i sitt exempel, dividera dessa 700,000 

 träd med siffran 1 20. På det hela anser jag att herr Wallmos beräkning 

 är mycket bra, felet är blott att man därmed går miste om den eftersträfvade 

 och i domänstyrelsens cirkulär förvärfvade förmånen att årligen få ett i kubik- 

 massa lika afverkningsbelopp och ej som förut ett bestämdt trädantal af väx- 

 lande dimensioner och värde. 



Så var det den där formeln, som skulle utgöra grunden för cirkuläret: 



årsafverkningen = = , där a = gagnvirket och b = det icke salu- 



0,5 u 0,5 u 



dugliga virket på hela skogen. Den årliga gagnvirkesafverkningen uppges 



a a b 



nu till . Men hvarför blott afverka '? Hvart tager vägen? 



0,5 u 0,5 u 0,5 u 



Gent emot en föregående talare får jag för min del framhålla, att gra- 

 fiska framställningar äro ett mycket godt medel att klargöra de mest olik- 

 artade problem, om man nämligen blott förstår använda dem och i hvarje 

 detalj är fullt medveten om, hvad man menar med sina beteckningar. Detta 

 är väl en åsikt, som i våra dagar är ganska utbredd. Man använder sig ju 

 af dylika framställningssätt med den allra största fördel på snart sagdt alla 

 områden. 



' Att en årlig afverkning af blir för liten inses lätt, om man tänker sig de 



"^ ^ 0,5 u 



olika årsklasserna sammanförda till trakthyggen. 



Antag a -t- b = v 



a 4- b v 



.'. hela årsbyggel 



0,5 u 0,5 u 



P 

 100 



P . . „ . . P v 



< hii hiiraf äro saludupliea, blir årsafverkningen af gagnvirke (ij) — . - - 



100 SS' S S S \S/ JQQ Q^g ^ Q^^ ^ 



P 

 Eftersom gagnvirkcsjirocenten stiger med åldern är a <^ v 



0,5 u 



a 



. <^ års: 



0,5 u 



p 



^ 100 



0,5 u 



<^ årsatXerkningen af gagnvirkc. 



