366 OM AFVERKNINGSBERÄKNING FÖR NORRLANDSSKOGARNA. 



ningar beträffande dem, och jag har kommit till det resviltat, att det finnes 

 ingenting, som gagnar skogens återväxt i Norrland så som dikningen. På 

 samma gång ber jag att få förklara, att det är mycket ledsamt att höra detta, 

 ty då sådana personer som dessa göra ett dylikt uttalande, kan det hafva 

 stor inverkan, och en sådan fråga får icke dragas på sned. (lenom afdik- 

 ning af de stora myrmarkerna, skulle man kunna komma till utmärkta eko- 

 nomiska resultat. Det finnes i Norrland oerhördt stora arealer, som nu en- 

 dast äro till skada för kringliggande trakt, därför att det är från dessa för- 

 sumpade marker, som frosten ofta angriper den kringliggande skogen. Vi- 

 dare ber jag att få nämna, att den skog, som uppvuxit på dessa myrmarker, 

 hvilka bestå af starrmossar, är af den godartade beskaffenhet, att den växer 

 dubbelt så fort som på den mark, därifrån vi nu hämta våra stora virkes- 

 förråd. Min åsikt är, att utdikningen är den enda kulturmetod, man kan 

 använda i Norrland, ty att så och plantera är icke möjligt, då man icke har 

 tillgång på arbetskrafter. Kvinnor och barn vilja nämligen icke arbeta, och 

 männen skulle kosta 3 kr. om dagen. Räknar man efter, huru sakta skogen 

 växer på dessa marker, så skulle de nedlagda kostnaderna icke alls komma 

 att förränta sig. En utdikning kan däremot ofta utföras för en ringa kost- 

 nad. Genom att sänka en bäck eller genom att borttaga en bank, som 

 kanske stänger en myr på en half mils vidd, kan man förskaffa sig ett fält, 

 hvarifrån man i en framtid kan erhålla stor inkomst. Enda utvägen i Norr- 

 land är att göra utdikning, och jag tror, att de flesta måste instämma med 

 mig i detta afseende. På samma gång anser jag, att det är mycket ledsamt, 

 att ett sådant yttrande här kunnat framkastas, som att en afdikning icke 

 skulle hafva någon inverkan uti berörda hänseende. Jag har sett exempel 

 därpå, att, om en landsväg blir framdragen så, att den afstänger vattnets 

 sipprande från en högre liggande myr, så har efter 20 år på nedanför be- 

 lägen sålunda torrlagd mark skog uppvuxit. Man måste betänka, att på 

 mark, som ligger längre från kusten, där man icke kan tillgodogöra sig 

 småvirket, finnas halfvuxna träd, som icke äro tjockare än armen men hafva 

 en ålder af 200 år. Sedan marken blifvit afdikad hafva emellertid träden 

 utvuxit till timmerträd, och man har därigenom kunnat tillgodogöra sig denna 

 skog, som tillfölje af sin belägenhet eljest icke kunnat komma till någon 

 nytta. 



c. Jägmästaren Alund: För att i någon mån lämna bidrag till frågan om 

 lämpligheten af nu gällande bestämmelser för afverkningarnes beräknande å 

 timmerblädning.sskogar har jag verkställt några utredningar rörande taxeringar, 

 som af statens skogstjänstemän blifvit utförda å privata lappmarksskogar un- 

 der åren 1904 och 1905 inom .4sele, Sorsele, .Södra Lycksele, Stensele och 

 Fredrika revir. Uppgifterna för öfriga lappmarksrevir för sagda år hafva 

 varit ofullständiga eller saknat för utredningen erforderliga uppgifter. 



Resultaten af undersökningarne hafva införts i en tablå, hvaraf inhämtas, 

 att den sammanlagda uppskattade arealen uppgår till 71,588 har, hvaraf 

 51,234 har produktiv skogsmark. 



Den som afsättningsbar upptagna minimidimensionen varierar mellan 

 lägst 21 och högst 25 cm., vid brösthöjd utanpå barken och omloppstiden 

 mellan lägst 160 och högst 200 år. 



Af det afsättningsbara trädantalet utgöres i genomsnitt 23,4 % af träd 

 om 31/30/ cm. och däröfver vid brösthöjd och 8,9 ".{, af träd om ^(^ll^j 

 cm. och däröfver vid brösthöjd. 



