370 OM AFVERKNINGSBERÄKNING FÖR NORRLANDSSKOGARNA. 



år uppkommit någon afsevärd skog, undantagandes, som sagts, på dikes- 

 strängarna. 



Bvrächefcn Örtenblad : Jag vill endast yttra ett par ord med anledning 

 af jägmästare Älunds anförande. Man kan icke draga några slutsatser af 

 lösa siffror, som tagits ur afverkningsberäkningar. Siffrorna visa icke, huruvida 

 planerna äro rätt uppgjorda eller icke. Det kan visserligen hända, att pla- 

 nerna icke äro rätt uppgjorda, men motsatsen är ock möjlig. Det har emel- 

 lertid icke gjorts någon procentförhöjning för äldre planer i fråga om skogar, 

 som äro öfveråriga och försumpade. Det är sannolikt att det finnes vissa 

 oriktigheter uti för dylika skogar gällande planer och att vissa ändringar 

 böra ske, men härom kan man icke på stående fot yttra sig, då man icke 

 har planen och ej känner den skog, för hvilken planen är upprättad. Helst 

 bör man för att vara opartisk granska planen på marken. Om i detta af- 

 seende framställning göres till domänstyrelsen, så torde sådan undersökning, 

 i den mån det kan medhinnas, komma till stånd, men att taga lösa 

 siffror och däraf draga den slutsatsen, att oriktigheter föreligga, är att gå 

 för långt. 



Disponenten Ljungberg: Med anledning af den sakrika diskussionen och 

 de inlägg i frågan, som gjorts i dag, känner jag mig manad att tacka inle- 

 daren och alla, som bidragit med upplysningar i denna för vårt land syn- 

 nerligt viktiga fråga. Särskildt tror jag, att vi böra vara doktor Kempe 

 tacksamma för att han meddelat så mycket från sin stora och rika erfaren- 

 het i skogshushållningen. Här har varit fråga om principerna för afverk- 

 ningssättet och afverkningsmängden för skogarna. Det var en person, som 

 för några år sedan sade, att det var mycket bekvämt att fastslå principer, 

 men att det var bättre att använda sitt förstånd. Jag för min del tror, att 

 de olika principerna komma att sammanjämkas af förståndet, ty normalsko- 

 gar finnas ytterst få i vårt land, och man kommer längst med förståndet. 



Här har varit fråga om afverkning af gagnvirke, som haft 40 års ålder 

 och sådant, som varit 1 20 år äldre, och med tillämpning af principen har 

 man lätt kunnat uträkna, huru stor kvantitet virke som under dessa år bort 

 uttagas. Men det är en princip, som kanske icke lämnar den största möj- 

 liga afkastning för ägaren af detta skogsbestånd. Här kommer något extra 

 till, som heter ränta, och då kommer förståndet att få göra sitt inlägg för 

 att rätta principen efter den ekonomiska fördelen. Jag är viss om, att prin- 

 ciperna komma att sammanjämkas och att det rätta mycket snart kommer 

 fram af hvad som här i dag förebragts. 



Beträffande mossafdikning vill jag nämna, att Kopparbergs Bergslag 

 sedan mer än 30 år tillbaka verkställt afdikningar af för skogsodling lämp- 

 liga mossar, och vi hafva offrat mycket på dessa dikningar. I allmänhet 

 hafva vi varit mycket nöjda med hvad som gjorts, men det har funnits un- 

 dantag, där skogsväxten icke blifvit så lyckad, som vi .skulle önskat. Det 

 gäller således, såsom här framhållits, att man måste studera frågan litet när- 

 mare, icke endast mossens utseende — om det är hvitmosse eller annan — 

 utan kanske äfven suttet för utdikningen af mossen. Med glädje har jag 

 hört, att alla talare varit öfverens om en sak, nämligen att vi alla böra 

 arbeta på att få hvarje kvadratmeter skogsmark skogbärande och så produk- 

 tiv som möjligt, och om vi äro öfverens om, att hvar och en i sin stad 

 hjälpa till för detta måls förverkligande, så är jag viss om, att frukten af 

 denna diskussion kommer att blifva stor för hela landet. 



