DISKUSSION. : 3q5 



del af de större timmergranarna, få vi en mångfald mycket vackra timmer- 

 ämnen ocli smärre timmerträd ställda på tillväxt. Om denna första hugg- 

 ning således lyckas, kunna vi rädda en mängd träd, hvilka kunna utväxa 

 till gröfre sortiment. Vi göra alltså ett försök; om det misslyckas, så g(.)r 

 det ingenting. Det linnes nämligen två alternativ, antingen att kalhugga be- 

 ståndet nu genast eller ock att göra en blädningshuggning däri. Se vi, att 

 det senare icke lyckas, utan att grantorkan ökas, så kunna vi då hugga bort 

 hela beståndet, och ingen värre skada har då skett än om vi nu genast 

 borthugga beståndet. Så talade jag, och vi grepo oss an med att försöka 

 blädningshugga beståndet. Försöket lyckades, och vid exkursionen i fråga 

 gingo samtliga deltagarne ned i beståndet. Det var naturligen riskabelt att 

 på samma gång stamvis blada och gruppvis blada ett förut ohärdadt bestånd. 

 Ty, som jag förut nämnt, bör man först stamvis blada till dess man får be- 

 ståndet härdat. Men i detta fall måste man, såsom det äfven annorstädes 

 kan ske, redan vid första huggningen tänka på föryngring, hvadan bestån- 

 det i fråga underkastades samtidigt stam- och gruppvis blädning. Huggnin- 

 gen skedde försiktigt, och föryngringsluckorna gjordes små; vi tordes icke 

 taga till dem stora, ty då hade vi fått stormen in. Det var vintern 1897 

 — 180S, som denna första huggning i beståndet gjordes. Nu i vinter har 

 en andra huggning blifvit gjord i beståndet. Jag har i dag fått några upp 

 gifter med afseende pa dessa föryngringsluckor, som vi sågo vid exkursionen 

 igoi. Huggningen hade som sagdt skett i8g8, och vi kommo således dit 

 3 år efteråt. Redan då fanns det plantor i luckorna, och nu skall jag bedja 

 att få hålla mig till en lucka, som vid exkursionen särskildt togs i betrak- 

 tande. Det var vid den som deltagarne i exkursionen vände tillbaka ur be- 

 ståndet. I ifrågavarande lucka fanns både tall- och granplantor. En del af 

 deltagarne i exkursionen sade, att dessa plantor icke skulle kunna uppväxa, 

 men jag däremot sade, att de skulle göra det. Luckans storlek var, då den 

 först höggs, 18 meter x 30 meter, således 540 kvm. Skogens ålder var 90 

 år och dess höjd vid luckan 28 ä 30 meter. Beståndet höll, då huggnin- 

 gen skedde, omkring 295 kbm. per hektar. Första gången, år 1897 — i8g8, 

 uttogos 80 kbm. per hektar, och 1905 — 1906 61 kbm. per hektar. Den 

 andra huggningen afsåg blott utvidgning af luckorna men äfven någon juste- 

 ring af beståndet. Man kunde räkna till 20 stycken plantor, tall och gran, 

 per kvm. Den sista huggningen gjordes som sagdt nu i vinter, hvadan dessa 

 plantor icke ännu halva haft någon nytta af den andra huggningen med ökadt 

 ljustillflöde, utan de hafva uppväxt under luckans första storlek. Blandnin- 

 gen är till ' , tall och till ■y\ gran. Det är att märka, att beståndet var 

 ett granbestånd med insprängda- tallar. Därför är det också naturligt, att 

 återväxten skall bestå af öfvervägande gran. Beträffande grantorkan, som 

 var rätt besvärlig i beståndet för 10 år sedan, så försvann den efter bläd- 

 ningshuggningen nästan alldeles. En eller annan gran kunde visserligen 

 fortfarande torka, men i stort sedt gick grantorkan bort. Vid den stamvisa 

 blädningen hade de sjukliga träden borttagits och de kvarstående hade fått 

 större utrymme och blifvit kraftigare att motstå insekternas angrepp. Och 

 utrotningskrig försiggick för öfrigt alltid mot insekterna i det att ett angripet 

 träd genast höggs omkull och barken förstördes. 



Det har nu gjorts följande uppmätningar å plantorna i omtalade luc- 

 kan: en tall 7 år — 18 cm;s toppskott, en tall 6 år — 16 cm:s toppskott, en 



