DISKUSSION. 399 



dena i Norr- och Västerbotten äro sådana, att detta är nödvändigt. Jag 

 skulle till och med vilja påstå, att man mycket väl skulle kunna hafva en 

 dimensionslag gällande äfven för La])pmarken i stället för den lag, som nu 

 finnes. Dock borde naturligtvis högre dimensioner vara bestämda i en sådan 

 lag, ty där kan man ju icke använda annat än timmer. Man skulle kunna 

 stadga, att hvar och en, som på sin hemskog får tillåtelse att afverka träd 

 öfver vissa dimensioner skulle betala t. ex. 30 eller 40 öre för hvarje träd. 

 Dessa penningar skulle samlas i en kassa, som skulle användas till skogens 

 förbättrande. Hvad uträtta f. n. jägmästarne i Norr- och Västerbotten. De 

 göra ingenting annat än gå och räkna upp träden eller taxera dem och be- 

 stämma, förr, huru många träd, numera huru många kubikmeter, som årligen 

 få afverkas, hvarefter det bestämda kvantum påstämplas. Jägmästarne göra 

 ingenting positivt utan är deras verksamhet sålunda rent negativ. Hvad de 

 uträtta är blott, att de hindra, att det icke hugges för mycket, men det vore 

 bättre, om de äfven kunde åstadkomma, att skogen växte något mera, och det 

 kunna de göra genom utdikningar o. dyl., hvilket nu sker i allt för liten skala. 



För min del ber jag att få varna för att i Norrland använda trakthugg- 

 ningsmetoden. Jag anser, att man framför allt bör spara den unga skogen 

 och borttaga den gamla. Det är den metod, som jag skall bedja att få 

 förorda. 



()/c'e>/<ii;>i!('islareii Wnlliuo; Jägmästaren Hollgren riktade en direkt fråga 

 till mig, nämligen hvarifrån dessa tallplantor härstammade, som uppkommit 

 i granbeståndet i skogen vid Högsjö, men jag nämnde redan förut, att det 

 fanns inblandning af tall i beståndet, och det var således antagligt, att de 

 härstamma från dessa insprängda tallar. 



Beträffande herr Brembergs anförande får jag säga, att jag verkligen är 

 honom stor tack skyldig, för att han nu vid slutet af diskussionen framkommit 

 med sitt skämtsamma yttrande och låtit våra skrattmuskler komma i gång, 

 hvilket verkar godt på hela vår fysik för den blifvande lunchen, och äfven 

 åstadkommer en treflig afslutning på det ämne som jag uppställt till diskussion, 

 och hvilket således bör kunna lämna ett angenämt minne efter sig. Jag ber 

 således att få tacka herr ]5remberg för hans skämtsamma anförande, som 

 omöjligt hvarken han eller jag kan taga allvarligt. 



e. Jägmäsiaren Petterson: Efter denna angenäma afslutning beklagar jag, 

 att jag nödgas begära ordet med anledning af ett yttrande af byråchefen 

 Ortenblad vid sidan af ämnet. Han nämnde, att min kritik af domän- 

 styrelsens afverkningsberäkning var felaktig, enär profilen af en blädningsskog 

 grafiskt icke kunde framställas med en triangel utan med en rektangel, efter- 

 som blädningsskogens åldersklasser icke äro fördelade i följd från den första 

 till den sista utan blandade om hvartannat. Men nu var här icke fråga om 

 skogens profil, utan om en grafisk framställning af de olika åldersklassernas 

 virkesmassor, oberoende af dessas inbördes förekomst på skogen. Enligt 

 timmerblädningscirkuläret får man ju årsafverkningen genom att dividera 

 virkesförrådet med halfva omloppstiden, och denna kvot beröres naturligen 

 icke af om åldersklasserna äro ordnade i följd på koncentrerade ytor eller 

 spridda öfver hela skogen. Därför kan jag icke alls erkänna, att denna in- 

 vändning har något som helst inflytande på den kritik, som jag i går fram- 

 ställde mot den föreskrifna afverkningsberäkningen. 



Skogsfårtts/itreniiigens Titiskri/t, /Qo6. 20 



