MEDDELANDEN. 423 



Hen oidfui anden : Om Föreningen nu beslutar, att styrelsen skall anordna 

 en exkursion till Finspong, så kommer styrelsen att gå tillväga såsom förut, 

 nämligen att utsätta en viss tid, inom hvilken de föreningsmedlemmar, som 

 vilja deltaga i densamma, skola hafva anmält sig. 



Bvinrhefen nf /.clliii : Det har hittills talats om den möjligheten att ett 

 otillräckligt antal medlemmar anmälde sig för exkursionen till Finspong, men 

 det kunde ju hända, att landtbruksmötet i Norrköping komme att draga ett 

 större antal af Föreningens medlemmar dit och att deltagarne i skogsexkursio- 

 nen blefve flera, än som kunna mottagas vid Finspong. Jag hemställer där- 

 för, att styrelsen får bemyndigande att eventuellt utse jämväl en annan skog 

 såsom mål för exkursionen än Finspongs. 



Härefter fick Styrelsen af Föreningen i uppdrag att söka an- 

 ordna exkursion innevarande sommar till Finspongs skogar och 

 eventuellt annan lämplig skog i trakten. 



§ 7- 

 Frågan om samarbete mellan landets skogsvårdsföreningar. 



Byråchefen af Zel/en: Det nu framlagda förslaget har behandlats af För- 

 eningens styrelse vid ett par sammanträden. För min enskilda del ber jag 

 att få framhålla, att förslaget är mycket väl utarbetadt af de kommitterade. 

 Emellertid utgår förslaget från den förutsättningen, att det nu vore fråga om 

 att så att säga börja från början och att förslagets genomförande verkade 

 därhän alt förutvarande förening blefve mer eller mindre tillbakasatt. Men 

 då så är förhållandet, blir totalintrycket det, att särskildt denna förening 

 komme till korta. Det synes egendomligt, att när denna förening icke haft 

 bestånd längre tid än 3 år och under denna tid lyckats gå framåt, så att, 

 såsom här förut i dag nämnts, medlemsantalet nu uppgår till mer än 2,000, 

 Föreningen skulle, om jag så får säga, godvilligt medverka till sin egen upp- 

 lösning. .Sådant tilltalar åtminstone icke mig. Det är ju möjligt, att andra 

 personer kunna anse goda skäl föreligga för annan mening, men det synes 

 mig, att försiktigheten bjuder, att man behåller hvad man har, innan man 

 tar något annat, om hvilket man icke vet, hvarthän det bär. Förslagets 

 hufvudsyfte torde vara att bilda lokalföreningar. I dessa lokalföreningar skulle 

 ingå först och främst de redan ordnade och med framgång verkande, »För- 

 eningen för skogsvård i Norrland och »Öfre Norrlands skogsvårdsförening ». 

 Beträffande mellersta och södra Sverige går emellertid förslaget ut på, att 

 Föreningens för skogsvård medlemmar skulle fördelas till boställsorternas lokal- 

 föreningar och att dessa lokalföreningar skulle verka hvar för sig samt att 

 sambandet mellan dem och det lilla, som återstode af denna förening, skulle 

 bilda en centralstyrelse, till hvilken lokalföreningarne finge sända ombud. 

 Centralstyrelsen skulle hafva sitt säte i Stockholm och bestå af valda ombud 

 så att en förening med 50 — 200 medlemmar valde i ombud, 201 — 500 med- 

 lemmar 2 ombud och 501 — 1,000 medlemmar 3 ombud o. s. v. 



Centralstyrelsen i Stockholm komme att bestå af ett mängtal ledamöter, 

 och för att denna styrelse skulle blifva beslutmässig erfordrades enligt för- 

 slaget, att halfva antalet ledamöter skulle vara närvarande. Om man tänker 

 sig, att föreningarnes antal komme att uppgå t. ex. till 15 eller 20, så skulle 

 centralstyreJsen komma att bestå af ett 20-tal personer, de allra flesta boende 



