428 MEDDELANDEN. 



§ II. 



Sedan Herr Ordföranden ånyo öppnat förhandlingarna den 25 april 

 kl. 11,15 f. ni. lämnades först ordet till 



Byråchefen Meves : Herr ordförande, mina herrar. Det är särskildt på 

 den senaste tiden, som man med stor kraft ånyo upptagit frågan om på 

 hvilket sätt en intensiv skogsskötsel kan åstadkommas. Därvidlag fram- 

 hållas såsom något viktigt och önskvärdt, att den skada som föranledes af 

 djur så mycket som möjligt minskas. Hufvudsaken har då af helt naturliga 

 skäl lagts på betningen. Men det är icke allenast beteskreaturen, som göra 

 skada på skogen, utan, såsom vi alla veta, anställa äfven insekterna betydlig 

 skada, ofta i det stilla och fördolda, men ofta också framträdande i stora 

 härjningar. Hvad har varit anledningen till de stora härjningar, flera stycken, 

 hvilka vi under de senaste decennierna varit vittne till? Jo, orsaken har 

 varit den, att man icke upptäckt skogsförödaren, förrän den uppträdt i 

 stora mängder. Det är genom att upptäcka den / tid, som man i hög grad 

 bidrager till skogsvården. Men för att kunna upptäcka den i tid erfordras 

 ovillkorligen, att man skall veta, huru skadedjuret ser ut, så att, om man 

 påträffar en insekt i större mängd, man skall kunna afgöra, om den hör till 

 de skadegörande. 



P'ör att underlätta detta har docenten Grönberg åstadkommit dessa sam- 

 lingar, hvarpå han här framlagt prof. Jag har tagit närmare kännedom om 

 dem och därvid funnit, att de äro hopsatta med synnerligt stor omtanke. 

 Det är därför jag anser det vara min skyldighet att på det varmaste rekom- 

 mendera dessa samlingar. Visserligen har man tillgång till böcker och illu- 

 strationer, men det är icke detsamma, som om man har själfva djuren att 

 kunna jämföra med. Man riskerar då icke, att en person, som tror sig 

 kunna eller kanske kan uppräkna alla kännetecken på de hos oss förekom- 

 mande arterna af t. e.\. barkborren, utbrister, då han i naturen får se en 

 verklig barkborre: »Kors, är han så liten?» 



<^ 12. 



Öfverjägmästaren Uno Wallmo inledde det af honom uppställda ämnet: 

 '>0m föryngringen vid blädningshuggningar» (se sid. 374 — 382) med an- 

 ledning af föredraget yttrade sig herrar ( Jrtcnblad, Hallgren, friherre Hermelin, 

 J. O. af Zelle'n, Stjernspetz, Gunnar Andersson, Hcssebnan, Frans Kenifie, Freden- 

 berg, Brembetg, Henrik Petterson och inledaren (se sid. 382 — 399 af detta häfte). 



Sedan mötet varit ajourneradt i och för frukostrast inledde e. jägmäs- 

 taren Paul Betländer frågan »Om betets Inverkan på skogsåterväxten» 



(se sid. 400 — 404), hvarefter yttrade sig herrar Delin, friherre Hermelin, Nils 

 af ~Zellen, Hollgren, Frans Kempe, Baer, Aspengrcn, Grönberg och inledaren (se 

 sid. 405 — 4I4'1. 



§ 14. 

 Jägmästaren L. J. Hallgren inledde frågan om Jaktstadgans 7 §, hvar- 

 efter yttrade sig herrar _/. O. Sylvan och Grönberg (se sid. 415 — 418). 



§ 15- 

 Sedan ej någon talare vidare begärde ordet, förklarade Ordföranden under 

 uttalande af Föreningens lifliga tacksamhet till de herrar, som inledt öfver- 



