JOHAN OLOF AF ZELLF.N. 



45» 



för de uiil;;!. I lan framhöll ofta, liiiru m\cket lättare det var att fä de 

 unga med sig än dem som lumnit stelna i vanor eller fördom. 



Det testamente af Zellén i sitt sista arbete efterlämnade till vårt 

 lands skogsmän, finnes sammanfört i haft. 4 — 5 af denna tidskrift, 

 sid. 251 : 



»Tillgång af en väl utbildad .skogspersonal, som kan ordna och leda 

 skötseln af skogarne. 



Undanrödjandet af hinder mot betesfred i skogen, så att plant- och 

 ungskog får fritt utveckla sig, den må nu stamma från själfsädd eller 

 skogsodling, och ej förstöres af kreaturens 

 bett och tramp. 



Inskränkning af virkes- och vedbehofvet 

 för jordbruket. 



Inrättandet af flottleder öfverallt där det 

 sig göra låter, så att äfven det mindre virket 

 kan bära kostnaderna för dess framförande 

 till afsättningsplatserna. 



Åtgärder för anskaffandet af skogsfrö i 

 hvarje ort, så att säkerhet vinnes för att den 

 odlatfe skogen äger härdighet mot de van- 

 liga klimatiska förhållandena pä platsen.» 



Om således statens skogstjänstemän 

 känna förlusten svår. och kanske oersättlig 

 efter den gamle byråchefen, så har Förenin- 

 gen för Skogsvård ännu större skäl att djupt 

 och smärtsamt sörja honom. 



För 5 och 6 år sedan arbetades ifrigt 

 på en sammanslutning af skogsmän för hö- 

 jandet af intresset för skogens vård. Me- 

 ningen var då blott att bilda en förening 

 af statens skogstjänstemän, och flera möten 



höllos i sådant syfte för antagande af stadgar m. m. Vid ett af dessa 

 å Skogsinstitutet den 6 okt. igoi var också meningen att definitivt 

 fastslå stadgar för en sådan förening. Af Zellén insåg dock, att en dylik 

 förening skulle blifva allt för ensidig och att en större lyftning otvifvel- 

 aktigt skulle komma att hvila öfver en förening, som i sig upptoge alla 

 för .skogen varmt intresserade personer i vårt land, oberoende af om de 

 tillhörde statens skogstjänstemannakår eller ej. Zellén utarbetade därför 

 ett skisseradt förslag till en sådan allmän förening, hvilket förslag fram- 

 bärs af öfverjägmästaren Wallmo och bief antaget samma dag. Från 

 den 6 okt. igo2 räknar således F"öreningen för Skogsvård sin tillvaro, för 



e. Öfverjägare J. O. af Zellén 1 866. 



