GRANEN VID SIN SYDVÄSTGRÄNS I SVERIGE. 467 



Spiiyra ulmaria t, Trifolium medium, Orobits /tiherosus, Fragaria vesra, Cavipa- 

 nula rotundifolia och Viola sp. enstaka. 



I kanten af sitt utbredningsområde kan granen massvis rycka in 

 öfver ljungbackar, ocii får då utvecklingen ostördt fortgå, har man all 

 anledning att antaga att en granskog slutligen skall intaga ljunghedens 

 plats. Som exempel på en mindre ljungbacke med riklig graninvandring 

 må anföras följande anteckning från Blekinge, Wallby i Ramdala socken. 



Ljungbacken hade följande sammansättning : 



Träd; strödda: gran str. 



Buskar; rikl.: en, rikl., masurbjörk str. 



Ris; ymniga: Ljung, (Calluna 7'nlgaris,) rikl. -ymnig. Blåbär, [Mytiilltis 

 iiigra), spr.-str. lingon, {\\iiciniiim vitis idcea), spr. 



Örter: Örnbräken [Ptens aquilind) rikl. Campaiiula rotundifolia, spr., 

 Hieracinm pilosella, spr. Potentilla erecta, spr. Thymus serphvlliim, spr. Achillea 

 inillcfoliitiii. enst. Lotus corniculatus, enst. Veronica ihamadrvs, enst. Veronica 

 officinalis, enst. 



Gräs: Airopsis pracox, rikl. pä sandfläckar, Antho.yantum odoiatuiii, strödd, 

 Aira fle.xuosa, spr., Carcx glauca, enst. 



Mossor: rikl. -ymniga: Hylocomium parietiuuin ymnig nära enarna, Hylo- 

 comiutn prolifencm rikl.. Dicranum scoparium, rikl. på torrare ställen. Polytri- 

 rhutn poliferum, rikl. pä torra, sandiga ställen, Polvtrichum juniperinum, spridd. 



Lafvar: Cladonia silratica spr. Cladoniir sp. spr. 



Marken är mycket starkt stenbunden af stora kantiga block, som ligga 

 i ytan. Granen vinner dock tydligen ganska hastigt terräng. 



Men äfven på ljunghedarne i norra Halland träffas i dalsänkor och 

 lägre belägna trakter marker, som erbjuda utmärkta växtbetingelser för 

 granen. 



Såsom exempel härpä kan anföras följande anteckning från Fjäräs kyr- 

 koherdeboställes utmark, där verkställd skogsplantering med gran lyckats för- 

 träftligt. Marken utgöres af 1-2 cm. torfaktigt lager, hvarefter följer ett 15 

 cm. mäktigt sandblandadt mullager ofvan rödsanden. Vegetationen, i hvilken 

 ganska mycket enbuskar ingå, är synnerligen artrik: 



Ris, rikliga: Calluna vulgaris s-r, Empetrum nigium e, ]'accinium vilis 

 idtca t, Mvitillus nigra e, Myrtilltts uliginosa e; 



Mossor, rikliga: Hylocomium paiietinum s-r och prolifcrum t; 



Gräs, enstaka: Aira Jlcxuosa, Triodia decumbens, Nardus strida. 



Orter, strödda: Potentilla erecta t, Achillea millcfolium, Campanula rotun- 

 difolia, Succisa pratensis, Cornus suecica, Arnica montana, Trifolium medium, Ga- 

 lium verum och sa.xatile, Fragaria vesca, Ptcris aquilina och H\pericum m. fl. 

 enstaka. 



På de rena och de lafrika ljunghedarne, där mossor ej ingå i mark- 

 betäckningen, och där bottenskiktet under ljungen antingen saknas eller 

 består af lafvar, är humuslagret starkt torfaktigt och svartblått till färgen. 

 Humussyrorna verka här som ett gift för granen, och plantornas utveck- 

 lingsmöjlighet förhindras. 



