GRANEN VID SIN SYDVÄSTGRÄNS I SVERIGE. 48 1 



(1696), Tåsthult (1697), Vestra Flyboda (1697), Duflnilt (17 17), Ulfshult 

 (1717), Ubbeboda (1717), Strönhult (1717). Trädslag: bok, ek-, fur, al, 

 lind, asp, björk, hassel samt ung gran vid Grafveboda. 



Afven andra socknar, där granen numera endast förekommer mera 

 spridt, såsom Näsum, Oppmanna, Vånga, Gryt, Qviinge, Vankifva, 

 Stoby, Torup m. fl. ha pä samma sätt undersökts, hvarvid det visat 

 sig, att inga som helst uppgifter från denna tid finnas om granens 

 förekomst. 



De erhållna uppgifterna äro som det synes ganska fullständiga och 

 de flesta socknarne äro väl representerade genom kartor och landtmä- 

 teribeskrifningar. Det är då märkligt att granen vid ifrågavarande tid 

 synes hafva varit inskränkt till ett mindre område omkring gränsen mel- 

 lan Ousby och Visseltofta socknar, nämligen kring gårdarne Kylle, 

 Ejretal, Holma, Kärsebrunna, V. Hylta och Svanshals; dess- 

 utom har den uppträdt mer spridd, såsom vid Marestorp i Los- 

 hult, Stolparöd i Glimåkra och Grafveboda i Örkeneds sn. Det 

 är nog sannolikt att granen haft något större utbredning, möjligen på 

 gårdar, för hvilka kartor saknas, men något större sammanhängande gran- 

 område torde ej ha funnits. 



Tillräckligt detaljerade upplysningar om de nuvarande skogarne för 

 att kunna angifva deras sammansättning på hvar och en af de här 

 nämnda gårdarne och byarne saknas. Många af dem ligga dock i ut- 

 präglade granområden, där granen är det viktigaste skogsträdet. I Örke- 

 neds socken är granen numera öfverallt allmän och inom många områ- 

 den det hufvudsakliga skogsträdet. Sådana områden ha vi kring Rols- 

 torp, mellan Edema och Gislaboda, vid Dufliult. Enligt uppgifterna sak- 

 nades granen från landtmäterikartorna på dessa gårdar vid början af 

 1 700-talet eller hade åtminstone en mycket underordnad roll. 



I norra delen af Emitslöfs och framförallt i Hjersås sockens nord- 

 östra del är granen nu ett mycket viktigt skogsträd, t. o. m. rena gran- 

 skogar finnas här, såsom vid Sibbhult. De talrika, från dessa socknar 

 föreliggande uppgifterna visa, att granen ej fanns i dessa trakter i bör- 

 jan på 1700-talet. I Ousby socken är granen numera allmän, högst 

 märklig är därför dess forna inskränkta utbredning. En närmare gransk- 

 ning af de ofvan uppräknade gärdarnes läge i förhållande till granens 

 nuvarande utbredning, visar att detta utbredningsområde är väl represen- 

 teradt. Skillnaden mellan uppgifterna i de gamla landtmäteri- 

 handlingarne och det nuvarande skogstillståndet beror sålunda 

 pä de förändringar, som skogarne sedan dess genomgått med 

 afseende på sin sammansättning. 



I de mera spridda landtmäterihandlingarne från senare delen af 



