482 H. HESSELMAN, G. SCHOTTE. 



1700-talet förekomma här och där några uppgifter om förekomst af gran. 

 Sålunda omnämnes blandskog af fur och gran frän Hamsarp (1768) samt 

 Abrölla och Ekeryd (1777) i Ousby socken, Lilla Loshult (1780) och 

 Lindhult (1781) i Loshults socken, Snarrarp i Glimäkra (1782). Ung gran 

 omnämnes från Ulfshults trumpetarboställe i Örkeneds socken 1747. 

 Bokskogar med blandning af fur och gran omtalas från Gamlarp vid 

 Glimsjön (1784) och från Kräbbleboda och Hesslehult (1780), båda i 

 Glimåkra socken, likaledes från utmarkerna mellan Höfvitstorp och Duf- 

 hult i Örkeneds socken (1779). I en beskrifning från 1763 af Ekhults 

 utmärker i Örkeneds socken på gränsen mot Glimåkra socken omtalas 

 att gran och fur spridas i den gamla ekskogen, sedan denna uthuggits. 

 Kring Ekhult samt mellan Dufhult och Höfvitstorp ha vi för närvarande 

 områden, där granen är det förnämsta skogsträdet. I senare delen af 

 1700-talet har granen tydligen befunnit sig i spridning i norra 

 Skåne på bekostnad både af bok och ek samt fur. 



Vidare upplysningar om skogarne i norra Skåne finner man i ett 

 arbete från 1767 nämligen »Historisk, Oeconomisk och Geographisk 

 Beskrifning öfver Christianstads Län uti norra Skåne» af kom- 

 missionslandtmätaren JOH. LOR. GiLLBERG, tryckt i Lund 1767. Detta 

 innehåller en statistisk redogörelse för länet. Ordnade efter härader och 

 socknar uppräknas alla gårdar, byar och egendomar. Storleken angif- 

 ves för hvarje gärd i hemmansdelar, men därjämte lämnas för hvarje 

 by eller mindre sockenomräde uppgifter om åker, höslåtter, skog och 

 fiske. Af skogar omtalas bok-, ek-, fur-, gran- och surskogar samt kratt- 

 skog eller krattmark. Med surskog menades »smärre skog af Ahl, Pihl 

 och Hassell.» Uppgifterna äro tämligen detaljrika, men ej på långt när 

 så fullständiga, som beskrifningarne till landtmäterikartorna. Granskogar 

 omtalas endast från Loshults socken. Då såsom vi veta granen äfven 

 vid denna tid haft en något större utbredning, torde denna uppgift en- 

 dast kunna tolkas så, att den i de andra socknarna haft en underordnad 

 ekonomisk roll. 



Man har sålunda kunnat erhålla visserligen icke alldeles fullständiga, 

 men dock ganska ingående upplysningar om skogarnas forna samman- 

 sättning inom norra Skånes granområde. Af dessa har med tydlighet 

 framgått, att granen vid början af 1700-talet hade i jämförelse 

 med nutiden en' mycket inskränkt utbredning i norra Skåne och 

 att den först under de senaste tvåhundra åren eröfrat den 

 största delen af sitt nuvarande utbredningsområde samt un- 

 der denna tid erhållit sin nuvarande skogsliga betydelse. Gra- 

 nen har sålunda befunnit sig i en ganska snabb spridning. 



