SKYDDSSKOGAR PÄ. GOTTLAND. 535 



Förutom en sparsam förekomst af martallar och enstaka grupper af 

 gran jämte krypande mattor af enbuskar finnes en karakteristisk mark- 

 betäckning af Arctostapliylos uva urst och Hieracium-iormer . 



På de längre från hafvet belägna strandvallarna skapas genom sön- 

 dervittring och växternas förmultning en torfliknande skogsmylla på ör- 

 botten (»ruckjord»), hvilken kan framdrifva tätare tallbestånd med en- 

 staka granar inblandade. Markbetäckningen utgöres af ljung, gräs, Hy- 

 locoinier och andra växter. Spridda exemplar af Hieraciutn fortlefva 

 äfven. 



Strandvallarne i det inre af landet hafva genom växternas förmult- 

 ning och kalkgrusets förvittring efter hand omvandlats till frisk skogs- 

 jord, hvilken bär en växtflora af ett 50-tal olika arter, uppräknade i K. 

 Johanssons af handling »Gottlands växttopografi och växtgeografi». 



I den mer eller mindre glesa tallskogen å strandvallar eller sönder- 

 vittrad häll förekommer vanligen följande vegetation: Arctostapliylos uva 

 ursi, Thymus serpyllum, Calluna vulgaris, Cotoneaster integerrimus, 

 Festuca ovina, Anthoxanthuni odoratum, Agrostis vulgaris, Briza media, 

 Sesleria cceruUa, Geranium sanguinemn, Asperula tinctoria, Carex flacca, 

 Cirsium acaule, Hieracium pilosella, Pulsatilla pratensis, Galium boreale 

 och verum m. fl. örter och gräs samt fläckvis mosstäcke a.( Hylocof/iium 

 proliferum, H. parietinuni, H. triquetrum, Dicranum-arter äfvensom 

 renlaf och islandslaf — På sandiga ställen blir ljungen ymnigare, hvar- 

 jämte blåbärsris tillkommer. 



På den minst förvittrade hällen och på öppna platser, som upp- 

 kommit genom kalhuggning, saknas gräsen med undantag af Festuca 

 ovina nästan fullständigt, och äfven örterna ha glesnat betydligt, ehuru 

 ungefär samma arter ännu finnas. En del, som förut voro glest spridda, 

 ha ökats i antal, såsom Sedum acre och album, Cynanchum vincetoxi- 

 cuni, Potentilla minor, Carlina vulgaris, Globularia vulgaris, Melica 

 ciliata, Linum cathariicjim m. fl. arter, som nästan sakna fodervärde. 

 På dessa kala hällar träftas åtskilliga af botanister uppskattade växter, 

 såsom Arenaria gothica, Silene maritima, var. petrcBa, Poa alpina, Al- 

 lium Schoenoprasum, Helianthemum fumana. Med skogen har också 

 laf- och mosstäcket till stor del försvunnit; de storväxta Hylocomierna 

 och renlafven ersättas med småväxta Grimmia-arter och skorplafvar. 

 Inom skyddsskogarna förekomma äfven murgröna och idegran i ringa 

 spridning. 



I afseende på den betydelse, som skyddsskogarna äga för Gottlands 

 framtida utveckling må nämnas: 



Skulle de ofvannämnda skyddsskogsområdena till en viss grad kal- 

 afverkas, är det nästan säkert, att någon föryngring af barrskog icke är 



