570 KARL FREDENBERG. 



förslaget därom grundas på vid taxeringen gjorda undersökningar och 

 i öfrigt fullständigt motiveras; skolande förhöjningen utöfver det nor- 

 mala afverkningsbeloppet upptagas såsom ett tillfälligt tillägg. Sådan 

 förhöjning i afverkningen må ock, där genom ogynnsamma dränerings- 

 förhållanden tillväxten upphört, äga rum i samband med åtgärder till 

 markens förbättrande och en god skogsföryngring. » 



Mycket beror emellertid pä, huru denna punkt tolkas. Man synes 

 hafva uppfattat ordet »skada» liktydigt med teknisk skada, så att denna 

 punkt icke skulle kunna tillämpas, förr än träden börjat att af röta eller 

 andra orsaker taga sådan skada, att virkets tekniska användbarhet 

 minskats. För mig är dock uppenbart, att denna punkt icke bör tol- 

 kas på sådant sätt, utan att åt ordet »skada» bör ges dess vidsträckta 

 betydelse Af ordet »befaras» framgår ock, att skogen icke ens be- 

 höfver vara skadad, för att denna punkt skall kunna tillämpas, utan 

 kan och bör detta ske, så snart det synes vara fara för, att större eller 

 mindre del skog med uttagande af endast det — så att säga — ordi- 

 narie afverkningsbeloppet, kommer att taga skada. Och orden, »annan 

 anledning» synas icke allenast försvara utan äfven kräfva en sådan 

 tolkning, att bestämmelserna i denna punkt få en ganska vidsträckt 

 verkan. Jag anser därför, att sagda punkt äger tillämpning, så snart 

 skog i ena eller andra fallet kan befaras taga skada. Om sålunda exem- 

 pelvis en skog har ett öfverskott af täta timmerämnesbestånd, som un- 

 der indelningsperioden borde genomgås med svag förhuggning för att 

 icke blott gifva ljus åt en del träd utan ock för att skörda andra, som 

 eljest genom själfgallring skulle uttorka, men hvilken förhuggning med 

 det ordinarie afverkningsbeloppet icke i tillräcklig grad kan komma till 

 utförande, så anser jag, att sagda punkt äger tillämpning för en moti- 

 verad förhöjning af afverkningsbeloppet. Och likaså bör en dylik för- 

 höjning äga rum, om äldre träd i större utsträckning stå och trycka 

 ungskog och dessa eljest icke kunna i rätt tid borttagas. Men jag an- 

 ser t. o. m., att tolkningen af denna punkt kan utsträckas ännu längre, 

 så att äfven fara för skogens mera indirekta skadande kan gifva anled- 

 ning till sådan tillfällig förhöjning af afverkningsbeloppet. Sålunda synes 

 mig t. ex. invandringen af gran i tallbestånd å verklig tallmark, hvilket 

 ovedersägligen förr eller senare skadar tallen och till sist uttorkar denna, 

 hvarför denna gran bör borttagas, äfven kunna gifva anledning till en 

 sådan tillfällig förhöjning af afverkningen. Bestämmelsen i punkt 6 af 

 cirkuläret, att särskildt i fråga om blandskogar skall angifvas, huruvida 

 markens godhet motsvarar granens fordringar för normal utveckling samt, 

 där så ej är fallet, huruledes skogen bör behandlas för att betrygga tal- 

 lens trefnad och bestånd, gifver uppenbarligen vid handen, att punkt 



