572 KARL FREDENBERG. 



resultat, ehuru dock enligt min mening icke alls i den grad, som man 

 velat göra troligt; då props- och pappersmassevedsdimensioner kunna 

 medtagas, är det t. o. m. antagligt, att resultatet ingalunda blir för 

 lågt. Med punkterna 8 och 1 1 har lämnats möjlighet till sådan till- 

 fällig förhöjning i afverkningen, som på grund af befintliga olika för- 

 hållanden kan betingas. Något försök att genom någon formel eller 

 att genom mera ingående bestämmelser formulera grunderna för dylika 

 förhöjningar har man icke gifvit sig in pä, och detta säkerligen af det 

 lättbegripliga skäl, att man ansett något sådant alldeles omöjligt med 

 hänsyn till Norrlandsskogarnes i flerfaldigt afseende så ytterst olika 

 karaktär. Cirkuläret lämnar alltså indelningsförrättaren mycket vid- 

 sträckt befogenhet ifråga om förslag till tillfällig förhöjning i afverknin- 

 gen; dock måste han alltid vederbörligen motivera hvarje sådant för- 

 slag. Att härigenom lägges ett mycket stort ansvar å indelningsförrät 

 tåren är ovedersägligt, men man har, såsom förut sagts, tydligen icke 

 ansett det möjligt att utfärda bestämmelser, som kunna gälla för alla 

 förekommande fall, och därför har man måst nöja sig med allmängil- 

 tiga. Antagligen har man ock ansett, att det icke är af så stor bety- 

 delse, vare sig att man afverkar något för litet eller något för mycket 

 under indelningsperioden, blott man verkställer afverkningen på rätt sätt, 

 och i detta hänseende lämnar cirkuläret mycket goda bestämmelser, 

 något hvarom väl alla äro ense. Emellertid hade det nog varit önsk- 

 ligt, att detta cirkulär ifråga om sådan skogsindelningsförrättning, 

 som handlägges af annan skogstjänsteman än revirförvaltaren, lämnat 

 samma föreskrift som iSg6 års cirkulär angående indelning till trakt- 

 huggning och traktblädning, hvilket bestämmer, att förrättningsmannen 

 i sådant fall skall före skogsindelningsförslagets upprättande rådgöra 

 med revirförvaltaren angående sättet för skogens indelning och skötsel, 

 därvid revirförvaltaren har att skriftligen affatta sin mening, som skall 

 biläggas skogsindelningsförslaget. I regel bör ju revirförvaltaren näm- 

 ligen hafva större erfarenhet och detta särskildt ifråga om de lokala 

 förhållanden, som på skogsindelningen kunna ha inflytande, något som 

 just i Norrland ofta kan vara af mycket stor betydelse. Som han förut 

 bör känna skogen, bör han ock bäst kunna uppgöra principerna för 

 skogens indelning och detta så mycket hellre, som det ju är han, som 

 har att afgifva förslag till skogar, som böra indelas. 



Vidkommande det af cirkuläret föreskrifna sättet för afverknings- 

 beräkningen är det ju dock själfklart, att man, så snart man efter vun- 

 nen tillräcklig erfarenhet kan finna ett bättre sådant, bör öfvergå till 

 detta. 



