574 KARL FREDENBERG. 



att vi beträffande det stora Norrland, där, såsom förut sagts, så många 

 olika förhållanden ställa sig hindrande för alla dylika beräkningar, skola 

 hafva utsikt att med större framgång lösa detta problem? Jag tror 

 det icke. 



Men däremot böra vi med visshet om framgång kunna arbeta på 

 att få våra indelningsplaner allt bättre och deras bestämmelser allt mera 

 praktiska och därmed sålunda ock bestämmelserna om sättet för den öf- 

 veråriga och skadade skogens uttagande icke allenast praktiska i och 

 för sig utan ock lämpade efter förhållandena för hvarje särskildt fall. 

 Och i detta hänseende lämnar cirkuläret — som alls icke lägger hin- 

 der i vägen för ett forceradt uttagande af befintlig öfverårig eller oväxt- 

 lig skog, där detta är behöfligt — goda anvisningar, om ock dessa, för 

 att kunna passa för Norrlands alla skilda förhållanden, äro allmängiltigt 

 afFattade. Af synnerlig vikt är emellertid, att cirkuläret så uppfattas 

 af indelningsförrättarne, så att det icke tillämpas schablonmässigt. Att 

 hoppas är ock, att genom de nu inrättade skogstaxatorsbefattningarne 

 större enhet skall ernås i tillämpningen af detta. ^ 



' Under min resa förliden sommar i öfre Norrland fann jag, att man pä sina håll upp- 

 fattat cirkulärets särskiljande af afverkningen i förhuggning, föryngringshuggning och efter- 

 huggning sålunda, att under alla förhållanden åtminstone förhuggning och föryngringshugg- 

 ning borde anordnas och att särskildt föryngringsytan alltid skulle utsättas såsom i punkt lo 

 säges. Att detta dock icke är cirkulärets mening, framgår af punkt 9. Där alltså förhugg- 

 ning i större utsträckning är behöflig, men däremot de bestånd, som kräfva afverkning för 

 föryngring, upptaga mindre areal än den normala föryngringsytan, bör gifvetvis denna yta 

 därtill inskränkas för att möjliggöra en mera utsträckt förhuggning. Och där största delen 

 af skogen eller tilläfventyrs hela skogen behöfver öfvergås af förhuggning, bör föryngrings- 

 ytan naturligen för sagda ändamål inskränkas till ett minimum, ja, om inga bestånd nöd- 

 vändigt kräfva föryngringshuggning, alldeles uteslutas. Härigenom uppgifves ej framtidsmå- 

 let att vinna möjligast normala åldersklasser, om än detsamma af omständigheterna fördröj es. 

 — Vidare fann jag, att man å andra ställen vid bestämmande af omloppstiden uteslutande 

 utgått från växttiden hos befintliga träd af den dimension, som man ansett önskligt att pro- 

 ducera, äfven om under denna tid förekommo intervaller med mycket nedsatt tiUvä.\t pä grund 

 af öfvergångna skogseldar eller i följd af andra anledningar eller ock om tillväxten i all- 

 mänhet varit nedsatt af förhållanden, som den blifvande skogsskötseln i större eller mindre 

 grad bör kunna förhindra eller alldeles upphäfva. Att så beräkna omloppstiden ger emeller- 

 tid cirkuläret icke anledning till, utan bör naturligen till grund för omloppstiden läggas den 

 växttid, som för den blifvande skogen skäligen bör kunna antagas. 



