BOKSKOGEN INOM ÖSTBO OCH VÄSTBO HÄRAD AF SMÅLAND. 2;* 



boken med lätthet, blott läget är någorlunda frostfritt samt marken icke 

 är vattensjuk. Exempel på bokens invasion i dylika växtsamhällen fin- 

 ner man gärna på åtminstone något ställe längs kanten af de flesta bok- 

 bestånden inom undersökningsområdet. Ett bokhygge, som intagits af 

 björkskog, kan på detta sätt så småningom åter förvandlas till bokskog. 

 På samma gång som ett bokbestånd i sin äldre del omvandlas till gran- 

 skog eller björkskog, i den mån som afverkningen här går fram, själfsår 

 sig ofta samma bestånd på en eller flera andra punkter mot omgifvande 

 gärdes- eller hagmark. Flertalet af de många små nybildade bokbestånd, 

 som i själfva verket anträffas inom både Östbo och Västbo härad, ha 

 uppkommit på detta sätt; i andra fall har ett förutvarande bestånd häri- 

 genom efter hand förskjutits eller helt ändrat plats. 



Under dylika förhållanden är det lätt att förstå, hvarför björk i en- 

 staka eller strödda exemplar så ofta träffas innanför kanten af de yngre 

 till medelålders bokbestånden, hvilket är eller varit fallet t. ex. i hulten 

 vid Areved och Schedingsnäs i Forsheda, vid säteriet och Bockshult i 

 Sandvik, (fig. 6) Sunnaryd i Bolmsö, Getterhult och Skifthult i S. Unna- 

 ryd, Hökhult i Femsjö m. fl platser. I Schedingsnäs-beståndet kvarstod 

 sommaren 1907 t. o. m. en hel grupp af gamla döda eller döende 

 björkar. Vare sig björkarna i ett bokbestånd dö af ljusbrist eller ålder- 

 dom, skatta de åt förgängelsen, innan bokarna ännu knappast nått sin 

 normala medelålder. För dessa senare kan emellertid den lätt under- 

 kufvade björken möjligtvis på så sätt bli till en fara, att den kan tjäna 

 som smittohärd för fnösksvampen, hvars tickor här tyckas komma till 

 utbildning långt fortare än på bokarna. 



Förhållandena vid Hallaböke i Femsjö visa, att boken fortfarande 

 har förmåga att undantränga äfven tallskogen. Från ett till en början 

 troligen helt litet hult nordost om gården utmed stranden af sjön Mellan- 

 Färgen har boken utbredt sig både mot väster och söder. Den mot 

 detta senare håll angränsande tallskogen, som för öfrigt står på rull- 

 stensgrus, har härvid alltjämt trängts tillbaka. Mellan å ena sidan ren 

 bokskog med enstaka insprängda tallar och å andra sidan tallskog med 

 en vacker och riklig underväxt af bok (fig. 12) finner man nu ett bredt 

 öfvergångsbälte med blandskog af båda dessa trädslag. 



I historiken har åtminstone ett otvifvelaktigt fall af en liknande be- 

 ståndsomvandUng blifvit omtaladt, nämligen vid Hyltan i Voxtorp. På 

 samma sätt som benämningarna >Bokskogen», »Bökåsaskogen» m. fl. 

 dylika kunnat kvarstå, långt sedan bokskogen försvunnit från respektive 

 platser, se vi här en skog kallad »Förhyltan» är 1746 betecknas såsom 

 »vacker Bokeskog». 



De olika sätt, på hvilka inom undersökningsområdet bokskogen, 



