SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT I9IO, H. 2—3. FACKUPPSATSER. 



Om tiden för diametertillväxtens början hos barr= 

 träden och orsakerna härtill. 



Af J. A. Amilox. 



Xästan alla barrträd visa en utpräglad periodicitet i sitt lif. De i 

 den tempererade och kalla zonen förekommande arterna upphöra vid 

 vinterns annalkande med allt arbete, som omedelbart afser tillväxten 

 för att åter under våren eller försommaren upptaga detsamma. De fak- 

 torer, som orsaka vegetationsperiodens slut och början, ha i samma 

 trakter under tusentals år förblifvit så godt som oförändrade och arten 

 har generation efter generation tillpassat sig efter dem. Dessa faktorer 

 variera emellertid högst betydligt inom en arts stora utbredningsområde, 

 hvarför tidpunkterna for tillväxtarbetets nedläggande och upptagande 

 äfvenledes växla. Vi veta, att vegetationsperiodens längd i stort sedt 

 stiger med årstemperaturen. Sydtysklands tallar börja långt tidigare 

 och sluta mycket senare att växa än t. ex. Lapplands. 



För allt arbete kräfves energi. Också träden behöfva sådan för 

 allt sitt arbete. Energien erhålla de hufvudsakligen genom att sönder- 

 dela vissa kemiska föreningar och just de, som man brukar sammanfatta 

 under den gemensamma benämningen »näringen». Af dessa erhålla de 

 också, genom att öfverföra dem i andra föreningar af varierande samman- 

 sättning, material till det byggnadsarbete, som trädet hvarje år utför. 

 Innan detta, hvars mest påtagliga resultat är stammens höjd- och 

 diametertillväxt, kan äga rum, är det sålunda af två orsaker nödvändigt, 

 att näringsämnen finnas för handen. 



När våra barrträd om vären börja sin tillväxt, ha de ännu icke hunnit 

 bilda någon afsevärd — om ens någon — kvantitet näringsämnen, utan de 

 ämnen, som hufvudsakligen användas vid den tidiga tillväxten, såsom 

 energikälla och byggnadsmaterial, utgöras — enligt Hartigs undersök- 

 ningar^ — till större delen af s. k. reservnäring, somi under föregående 

 höst upplagrats i trädet. Xågra iakttagelser, som jag gjorde våren 1907 

 på ett omkring 20-årigt bestånd af Larix sibirica i Skogsinstitutets park, 

 styrka ofvanstående och visa dessutom, att barren så sent som den 6 

 juni, ehuru en för vegetationen gynnsam väderlek under en längre tid 



* R. Hartig. Holz der deutschen Nadehvaklbäume. Berlin, Verlag Julius Springer 1S85. 

 Skogsvårds/öreningens Tidskrift igto. Fackuppsatser. U 



