6* EDVARD WIBECK. * 



anföras LiNNÉS uttalande om bokskogarna i södra Småland, att »blåbär 

 — — voro nästan de enda, som fingo växa obehindradt i bokskogarna 

 och ej kväfdes af boklöfvet». Detta tyder på glesa bestånd och en ut- 

 bredd markdegeneration. Likaså må erinras om Allvins yttrande år 

 i8ig, att honom veterligen knappast i hela Västbo härad fanns någon 



»större samling af telningar eller unga Bokar » (sid. 380). Numera 



träffas ungbestånd af bok på många håll inom detta område. 



Icke heller antyder bokens frösättningsförhållanden inom undersök- 

 ningsområdet någon skönjbar degeneration. Under den 15-års period 

 (1895 — 1909), hvarifrän samlade observationer föreligga, har boken här 

 liksom i Skåne, Halland och Blekinge gifvit ansenliga nötskördar under 

 åren 1897, 1900, 1906 och 1909, och synbarligen till ungefär samma 

 ymnighetsgrad i Småland som i landskapen söderut Uppgifter om 

 ollonårens forna uppträdande här i landet ha visserligen ej hunnit hop- 

 samlas, men jämförelser med deras forna och nuvarande frekvens i Tysk- 

 land^ säger oss, att vi åtminstone under de sista 15 åren varit särdeles 

 väl lottade i detta afseende. Ehuru man väl knappast behöfver tillmäta 

 detta enstaka uttalande någon större betydelse, bör likväl omnämnas, 

 att Bexell^ år 1817 omtalar, att »säkra observationer hafva visat, att 

 halländska boken, äfven där hon är lika frodig som förr, likväl nu bär 

 mera sällan frukt än fordom». Härtill må anmärkas, att redan under 

 danska tiden ollonårens uppträdande i Halland gent emot i moderlandet, 

 hvarest de knappast kunde påräknas oftare än hvart 6:te år, uppgafs 

 vara »flux uvis». (Vaupell efter citat ur Arennt Berntsens »Dan- 

 marckis och Norgis Fructbar Herrlighed», 3 Bd. 1656) Skulle ofvanstående 

 anses bevisa något, kan det åtminstone icke blifva annat, än att frösätt- 

 ningen i svenska bokområdet i stort sedt nu sker oftare. Det sannolika 

 är emellertid, att boken förr liksom nu plägat att i någorlunda nor- 

 mala bestånd sätta frukt under de år, som följt efter varma somrar. 

 Starkt degenerade bestånd kunna afvika från denna regel, och — hvil- 

 ket jag hade tillfälle iakttaga sommaren 1907 — visa klen frösättning 

 äfven under goda ollonår. Det var åsynen af dylika bestånd, hvilka 

 troligen voro allmänna i Halland under Bexells tid, och som till det 

 yttre kunnat te sig »frodiga» nog, som föranledt hans ofvannämda ytt- 

 rande. Af liknande orsak kunde vid en landtmäteriförrättning i Skubb- 



^ I Hartz har man sedan år 1685 i medeltal fått full boknötsskörd hvart io:de år, 

 i Steigerwald hvart 9 — II år, i Sydtyskland under tiden 1800 — 1895 hvart 6:te år. Allt- 

 efter gynnsamma eller ogynnsamma förhållanden påräknar man i Tyskland i allm. full skörd 

 hvart 5 ~lo år, hvaremellan dock en eller annan mindre nötskörd inträffar. (Ur R. Hess, 

 Holzarten 1895, sid. 28—29). 



* Hallands historia och beskrifning I, 18 17, sid. 326. 



