52* J. A. AMILON. 



ligen har i det senare fallet den direkta insolationen påverkat markens 

 yta, men till följd af den ringa värmeledningsförmågan hos jorden har 

 temperaturen i de delar, från hvilka vattnet hufvudsakligen upptages, 

 ännu ej nått den erforderliga värmegraden. Att vårarbetet hunnit längre 

 nedåt stammen, fast obetydligt, har sin orsak däri, att den uppstigande 

 vattenströmmen hos det fristående trädet varit mindre kall och dessutom 

 påverkats af såväl den varma luften som utefter hela stammens längd 

 af den direkta solbelysningen. Hos det i bestånd växande har vattnet 

 varit betydligt kallare, enl. tabellen för marktemperaturen omkr. — 2°. 

 Insolationen har ej heller här kunnat i samma grad som hos den före- 

 gående tallen uppvärma detsamma. 



Jämföra vi tabellerna 4 och 5, så framgår, att den fristående tallen, 

 den som lämnat material till tab. 5, har med sitt tillväxtarbete hunnit 

 ända ned till roten, den i bestånd lefvande däremot endast en bit ned- 

 om kronan. 



Dessa båda träd ha hämtats från sydöstra Skåne och fälldes den 4 

 juni. Här synes den direkta insolationens påskyndande verkningar. 

 Marken under den fristående tallen måste vara uppvärmd så, att dess 

 vatten äger en temperatur, som minst är lika med minimigränsen för till- 

 växt, annars skulle inga trakeider kunnat bildats vid roten. 



I beståndet däremot ha inga solstrålar förmått tränga ned till jord- 

 ytan. Den har endast påverkats af den varma luften. Följden har 

 blifvit, att de djupare lagren och deras vatten ännu ej ha nått en er- 

 forderlig hög värmegrad. Stammens basala delar äro också genom kro- 

 nans beskuggning undandragna den direkta solbelysningen. Värme- 

 mängden, som tillföres dessa delars yta, blir mindre. Först vid en höjd, 

 som Hgger mellan 4,3 och 6,3 m. öfver marken, kan det utifrån kommande 

 värmet meddela kambiet och det uppstigande vattnet en temperatur, 

 som tillåter och möjliggör celldelning. 



Som jag förut påpekat kunna de yttre förhållandena, särskildt de 

 som beröra temperaturen, framkalla en tidigare eller senare vegetations- 

 period. Inom arterna förekomma i detta afseende talrika variationer. 

 Det har iakttagits att bland löfträden, t. ex. boken, vissa individer tidi- 

 gare än andra slå ut sina blad och sålunda troligen också tidigare börja 

 hela sitt vårarbete. Någon noggrannare undersökning öfver dessa träd 

 föreligger ej. Ej heller är det väl så alldeler säkert, att de yttre lifs- 

 betingelserna för dessa individer varit densamma som för stora flertalet. 

 Särskildt är det svårt att afgöra, om ej marken, terrängförhållanden, de 



