rPPSKATTXINXr AF KUBIKINNEHÅLLET HOS SLÅENDE TRÄD. 6 I* 



kvarstår då endast afrundningsfelet på diametern, som spelar olika roll 

 vid olika groflek och klasskillnad, men som från praktisk synpunkt 

 kanske ej är lämpligt att fullt eliminera bort, då det är en säkerhets- 

 åtgärd mot för hög uppskattning. Först om man är fullt säker på be- 

 stämningen af de öfriga faktorerna, bör grundytan genom afrundning 

 äfven uppåt upptagas till sitt fulla värde. Vid elliptisk genomskärning 

 tages lämpligast medeltalet af största och minsta diametern. 



Till sist kan det ju bli fråga om, hvilken grad af felaktighet, som 

 kan anses tillåtlig. Detta beror gifvetvis på, för hvad ändamål upp- 

 skattningen göres. Vid saluvärdering får gifvetvis ej det absoluta felet 

 vara så stort, att summan är af större betydelse vare sig för köpare 

 eller säljare. Att missräkna sig på lo % vid ett köp å 100,000 kronor 

 torde vara ganska illa, hvaremot 20 % feluppskattning å en famn ved 

 spelar mindre roll i vederbörandes ekonomi. Likaså kan möjligen vid 

 taxering för afverkningsberäknings uppgörande tillåtas en tämligen stor 

 feluppskattning på ett enstaka bestånd, om blott felet kan utjämnas vid 

 taxering af hela skogen, men om denna ensidigt uppskattas, t. ex. 20 

 % för högt, och afverkningen sedan uttages efter en tabell, som ger 10 

 \ för lågt, så kommer virkeskapitalet att anlitas i så olämplig propor- 

 tion, att hushållningsplanens ändamål blir alldeles förfeladt. 



En uppskattningsmetod, med hvilken man vid sådan noggrannhet, 

 som i praktiken bestås, ej kan undvika ensidiga och okontrollerbara 

 fel öfver 10 % af massan, då ett flertal träd uppskattas, torde ej annat 

 än i undantagsfall få anses nöjaktig, i synnerhet om man ej genom fort- 

 satt kubering af ännu flere träd har säkerhet för att utjämning sker. Kan 

 ett enskildt träds massa uppskattas med ett tillfälligt fel af högst 10 å 

 20 %, får metoden dock anses såsom praktiskt taget god. 



Uppskattningstabeller. 



För att underlätta räkningen vid massans finnande ur de uppskat- 

 tade massafaktorerna har man uppställt tabeller af olika typer, men alla 

 i första hand ordnade efter den uppmätta diametern. 



Sedermera skilja de sig i två grupper, af hvilka den ena rent mate- 

 matiska endast ger produkten g x h x f , om alla faktorna äro kända, hvar- 

 emot tabellerna af den andra gruppen jämväl äro kombinerade med er- 

 farenhet om huru en eller båda af faktorerna höjd och formtal lättast 

 skola igenfinnas vid olika tillfällen på grund af andra kända funktioner. 

 Af hvad förut sagts, om att formtalet ej är en mätbar faktor, utan först 

 genom en viss erfarenhet kan tillnärmelsevis bestämmas å stående träd, 



