66* 



TOR JONSON. 



park pekar ej mot sådana stora sänkningar, men däremot kan en mång- 

 fald exempel framdragas på att höjning är nödvändig jämväl för dylik 

 yngre skog. Då erfarenheten sålunda visar, att något regelbundet sam- 

 manhang ej kan påvisas mellan markens växtlighetsgrad och tabellens 

 motsvarande kuberingsklass så har ju tabellen därmed förlorat sitt egent- 

 liga berättigande. 



I tab. I här nedan framlägges en jämförelse mellan tabellens re- 

 sultat vid beståndsuppskattning och enligt sektionerade profstammar 

 funna verkliga värden. Profytorna äro, som synes, tagna ur olika åld- 

 rar och beståndstyper, samt åtminstone hvad n:r 8 o. lo beträffa, spe- 

 ciellt utlagda för att träffa för orten typiska bestånd. De båda andra 

 torde få anses ha något bättre, ehuru ej enastående, växtform. Pröf- 

 ningen är å vissa ytor gjord endast på profstammarna, hvilka äro ut- 

 tagna som möjligast jämna representanter för klasser med lika stam- 

 antal. Medelhöjd och »växtlighetsgrad» äro bestämda för trädslaget efter 

 de härskande träden, således samma klass använd vid kuberingen af samt- 

 liga träd inom samma bestånd. Korrigeringen är för 60- och 35-åriga 

 bestånden gjord med 0,2 och 0,4 enligt WESTBERGS anvisning af år 

 1897. I den som verklig betecknade massan ingår äfven barken, hvil- 



Tab. I. Jämförande beståndsuppskattning medelst fällda profstammar och 



Westbergs tabell (med och utan senare anvisad korrigering för yngre skog). 



