uppskattninxt af kubikinnehållet hos stående träd. 67* 



ket hädanefter alltid är fallet, där ej annat nämns. Hvarför å Malings- 

 bo ej hela profytornas massa lagts till grund för jämförelsen beror på, 

 att å desamma förekomma en del klenare stammar, hvilkas diametrar 

 ej igenfinnas i tabellen, och resultaten skulle sålunda ej bli jämförbara. 



De af tabellen erhållna massorna kunna, som synes, ingalunda an- 

 ses tillfredsställande och skulle resultatet blifvit ändå sämre, om kube- 

 ringsklassen bestämts efter ålder och höjd för hvarje stamklass särskildt. 

 dä de mindre träden skulle ha kuberats efter ändå lägre klass, än hvad 

 som nu skett. Huru i detta fall skall förfaras, nämner utgifvaren ej vid 

 tabellens publicering, och olika taxatorer torde härutinnan förfara olika. 

 Enligt metodens grundide torde dock ej ett normalt bestånd kunna 

 anses ha mer än en växtlighetsgrad och kuberingsklass. 



Den här i tab. I påvisade svagheten hos tabellen, att vilja taxera för 

 lågt, var för utgifvaren ingalunda främmande, hvarför han äfven själf efter 

 ett par års användning påpekar, att den funna massan snarast bör be- 

 traktas som endast vedmassa inom barken, men torde det åtminstone 

 då ej varit för Westberg klart, att så afsevärda fel kunde erhållas å 

 marker angränsande dem, där tabellens grundlagsmaterial samlats. 



I det föregående har endast pröfvats tabellens lämplighet för be- 

 stånds uppskattning, men säger utgifvaren, att äfven enskilda träd af vanlig 

 växtform skulle kunna uppskattas med »lika godt resultat som efter något 

 annat (dåtida) uppskattningssätt för stående träd». Att detta påstående 

 år 1895 var riktigt, är troligt, ehuru jag ej med visshet kan >'ttra mig där- 

 om, då jag ej tillräckligt känner dåtida taxationsmetoder. Säkert är dock, 

 att det nu ej längre gäller samt, att en tabell af detta system aldrig kan 

 åstadkomma någon större (nöjaktiga noggrannhet vid kubering af enskilda 

 träd. Ty äfven om man för beståndet med hjälp af erfarenhet kan be- 

 stämma den sannolika höjden och formtalet, sä tillkommer (öv dei enski/äa 

 trädet en sådan mängd på höjd och formtal inverkande, och hittills så 

 godt som outredda faktorer, att från medeltal för formhöjden å samma 

 mark, ålder och diameter, svängningar af ända till 50 % ingalunda äro 

 uteslutna. Förutom att sålunda formhöjden för det enskilda trädet icke 

 kan med nöjaktig säkerhet erhållas ur medeltal, då man endast känner 

 ålder och markslag, så framstår här ännu mera det spörsmålet, hvarför 

 i stället vid kuberingen ej genast använda den bedömda höjden, som 

 behöfves för »växtlighetsgradens» bestämmande. 



Den använda klassificeringsprincipen leder också till en sådan ab- 

 surditet som att, om t\å olikåldriga träd ha samma dimensioner i höjd 



