UPPSKATTNING AF KUBIKINNEHÅLLET HOS STÅENDE TRÄD. 7 I* 



meter; högsta formtalet för höjden 9 m. är i tabellen 0,53, då natu- 

 ren visar ett niedelformtal för tall med denna höjd af c:a 0,56. Då 

 sädana fel äro genomgående för nästan alla diametrar, torde detta vara 

 nog för att bevisa det ofvan gjorda påståendet. 



NORLINGS tabell är i detta fall bättre uppställd, enär de vanligaste 

 värdena ej saknas och man har i denna tabell att välja på två till fem 

 olika formklasser, som äro matematiskt interpolerade med könens och 

 paraboloidens formtal som gränsvärden. Tabellen åtföljdes vid utgif- 

 ningen af en längre uppsats, däri författaren söker påvisa denna rena 

 matematiska tabells stora öfverlägsenhet såsom »allmängiltig i fråga 

 om såväl lokaler som trädslag, det senare dock endast i den mån trä- 

 dens former möjUggöra deras jämförelse medelst ögonmått med könen 

 och paraboloiden». 



Ehuru jag gärna erkänner den brist på lämpliga kuberingstabeller 

 som rådde, då NORLIXG utgaf sin, kan jag dock ej dela författarens 

 åsikt om dess stora företräden som fortnklasstabell betraktad. Tvärtom 

 anser jag dess rena matematiska karaktär för en så stor brist, att den 

 i sin framlagda form endast kan betraktas som halfifärdig, och att det 

 drygaste arbetet återstår, nämligen att i praktiken lära sig att hitta i 

 densamma. Det torde tillåtas mig, att vid beviset af detta mitt påstående 

 endast fästa mig vid den för bruk i skogen utgifna tabellen. 



I anvisningen för val af formklass står angifvet, att könen är stam- 

 formernas vanliga minimum och paraboloiden deras vanliga maximum'' . 

 Efter detta påstående torde ingen förundra sig öfver, om vederbörande 

 taxator drager den närmast till hands liggande slutsatsen, att medelta- 

 let mellan könen och paraboloiden är stamformernas vanliga medeltal, 

 samt vid kuberingen i normala fall använder klassen »Mm» (Medel). 

 Detta afser nog ej författaren med sin anvisning, ty ingen enda från 

 naturen hämtad, af förf. anförd, formtalsserie visar ett sådant förlopp. 

 Taxatorn bör sålunda använda en annan klass för de vanligaste före- 

 kommande stamformerna, men hvilken? Jo, val af klass skall enUgt 

 tabellen ske »med ledning af kronans djupgående eller efter stamfor- 

 mens utseende i jämförelse med en kon och en paraboloid». Den 

 första anvisningen upplyser ju ingenting om huru det normala trädet 

 bör se ut, och hvar och en, som försökt att bedöma formtalet å stående 

 träd, vet huru sällan det lyckas. Att till stöd för bedömandet tänka 

 sig en paraboloid gör ej saken klarare, då träd med denna /<?r?« aldrig 

 förekomma i skogen och sålunda ej kunna ge stöd åt taxatorns ögon- 

 mått. Ser man saken från dess rätta synpunkt, gäller det således att 

 utan stöd af något konkret medeltal okulärt bedöma en massa- eller 



* Kurs. af mig. 



