72' TOR JONSON. 



fortntalsdifferens på lo å 15 %. Hvar och en torde erkänna, att detta 

 är outförbart. Finge formen däremot jämföras med grannträdens eller 

 de i skogen vanligast förekommande formerna blir ju okulärbedömandet 

 genast lättare. 



I uppsatsen föreslår NORLING som exempel äfven ett sätt att med 

 stångklafve undersöka diametern på 6 m. och jämföra denna med bröst- 

 höjdsdiametern och den för rotationskroppen matematiskt beräknade. 

 Denna metod är säkerligen god under förutsättning dock, att man af 

 erfarenhet känner afsmalningen i naturen, eventuellt framlagd i en stam- 

 kurvans ekvation. Att utan undersökning förutsätta, att träd med t. ex. 

 paraboloidens formtal äfven ha dess afsmalning, torde vara förhastadt. 

 Någon dylik hjälptabell har författaren ej heller ansett mödan lönt att 

 uträkna. 



Endast genom profkuberingar torde man sålunda lära sig hitta i tabel- 

 len. Att som emellertid utgifvaren föreslår fälla »en eller annan profstam 

 i större bestånd» är ingalunda tillräckligt, ty det visar sig, att äfven på samma 

 lokal formtalen för en viss höjd variera högst oregelbundet, hvarför så- 

 ledes ett flertal träd af hvarje höjdklass behöfva fällas för att utleta 

 vanliga medeltal, hvilka dock sedan kunna gälla för en större trakt och 

 böra utmärkas i tabellen. Detta ganska dryga arbete måste anses abso- 

 lut nödvändigt före användandet af tabellen, hvilken dessförinnan endast 

 kan betraktas som en död stomme just på grund af sin rena matema- 

 tiska karaktär. Af granmaterialet från Kloten framgår, att medeltalet i 

 naturen här skulle följa tabellens högsta klass för träd under c:a 15 m. 

 höjd och 28 cm. brösthöjd, samt därefter gä i kors nedåt genom tabel- 

 len, dock aldrig ens så långt ned som till tabellens medelklass. Under 

 denna klass ligga endast c:a 15 % af samtliga granar. 



Slutligen saknas ej tekniska brister hos tabellen som stomme be- 

 traktad, ty af pröfvade 400 granar ligga ej mindre än 24 % ofvanför 

 den högsta klassen, hvilket ju samtidigt jäfvar påståendet att paraboloi- 

 den skulle vara något vanligt maximum för stamformtalet. 



Till sist kan en motiverad anmärkning göras mot den företagna 

 afrundningen på 1Y2 decimal när, hvarigenom alla träd under 12 cm. 

 och 12 m:s höjd upptagas till samma värde. Om tabellen öfverhufvud 

 taget är afsedd för kubering af ungskog, böra också användbara mas- 

 sor angifvas och ej som nu afrundas så, att naturens massor variera 

 50 % från det angifna värdet. 



Medelformtalstabeller. 



I »Handbok för skogsägare och skogsmän >, Stockholm 1900, fram- 

 lägger J. O. AF Zellén ^« formtalstabell af annan typ, där en medelform- 



