UPPSKATTNING AF KUBIKINNEHÅLLET HOS STAEVDE TRÄD. 7 7-=- 



insättas i den nuvarande. Denna ändring bör bestå i att klass-skillnaden, 



bestämd af diametern på midten, bör åtminstone för klenare skog uträknas 



pä I millimeter när af denna diameter, då den nuvarande skillnaden pä 5 



mm. med afrundning både uppåt och nedåt verkar villsam och i praktiken 



en och annan gång ger anledning till felklassificering. Så bör enligt 



tabellen ett träd, prickadt för diametrarna 30 och 20 cm., tillåta ett 



hänförande till hvilkendera som helst af formklasserna o, i? eller 0,-0, 



eller enligt den speciella anvisningen helst o,-. Om midtdiametern är 



20 

 precis 20. så är dock formkvoten ■ — ■ = o, fe-, hvarför tvärtom klassen 



30 



0,05 rättast bör användas. Angifves den verkliga klass-skillnaden till 



20,2 mm. utan afrundning, bör en dylik felklassificering ej kunna äga 



rum. 



Det återstår nu att se. huruvida man å stående träd kan genom- 

 föra klassificeringen och nå samma goda resultat, frånsedt höjdmätnings 

 felen. Då å klenare skog klassen ändras med så små variationer å 

 midtdiametern som ^ o ä i cm., hvilka vid 6 m. höjd inskränkas till 

 ändå mindre mätt, förstås, att vi med nuvarande hjälpmedel ej exakt 

 kunna bestämma klassen å dessa dimensioner. Afven å gröfre träd stäl- 

 ler sig saken ej lätt. Så t. ex. skall enligt hjälptabellen ett träd på 40 

 cm. och 20 m:s höjd i de olika klasserna å 6 m. från marken ha respek- 

 tive 30,4: 32; 32,5: 33,6 och 35,2 c:ms diameter. Vanliga stångklafs- 

 konstruktioner torde ej vara mäktiga, att exakt angifva så små diame- 

 terskillnader, som här är fråga om. hvaremot en nyuppfunnen klafve, 

 som väl snart torde komma i marknaden, inger förhoppning om mycket 

 goda resultat. Huruvida af Maass angifna diametrar å 6 meter äfven 

 passa för mitt hopsamlade material, hoppas jag möjligen få tillfälle be- 

 röra i ett annat sammanhang. Xu torde det endast böra påpekas, att 

 \'\ äfven med hjälp af stångklafve i vanliga fall torde få nöja oss med 

 att konstatera, huruvida ett stående träd bör tillhöra en midtklass eller 

 någon af ytterklasserna. 



Jag anser det dessutom ei möta någon större svårighet att efter 

 någon öfning med ögonmått bedöma om trädets form är afgjordt bättre 

 eller sämre än medeltalet i naturen. För att kunna använda detta sätt 

 måste man emellertid först undersöka hvar i tabellen naturens medeltal 

 igenfinnes. Maass påstår själf, att formklassen 0,70 kan anses som en 

 god medelklass att använda vid flertalskubering. I tab. III har jag 

 därför kuberadt samtliga träd jämväl efter denna klass, hvarvid resul- 

 taten skilja sig från rätta summan med endast några få procent. Ger 

 man akt på de oUka dimensionsklasserna, visar det sig dock, att de 

 klenare dimensionerna enligt klassen o. -o kuberas i medeltal något för 



