78* 



TOR JONSON. 



lågt och de gröfre för högt; detta här gäller oftare tallen än granen. 

 Då Maass visat, att diametrarna ej direkt spela någon roll härvidlag, 

 måste man anse den med diametern stigande medelhöjden såsom verk- 

 liga orsaken. Jag har därför undersökt, huru träd af olika höjder fördela 

 sig på olika formklasser, hvaraf resultatet föreligger i tabell IV. Här- 



stammarnas i olika höjdklasser fördelning på formklasserna 



0,60 — 0,80. 



vid ha träd, som legat på gränsen mellan två klasser ömsevis förts uppåt 

 och nedåt. Det visar sig då, att å Kloten något enstaka träd föll utanför 

 tabellen samt att klassen 0,70 i medeltal för samtliga träd ger så godt som 

 exakt resultat, men skiljer man på trädslag och höjdklass synes, att 

 träden med stigande höjd sjunka ned i lägre klass samt att granen i 

 medeltal går i högre klass än tallen. Jämför man de uppgifter Maass 

 lämnar om sitt material (tab. 3, sid. 417), så äger samma förhållande 

 rum hvad beträffar höjd och formkvot, men tallen visar där tvärtom 

 större fyllighet än granen. , 



Att olika höjder inom samma trakt eller bestånd ej strängt taget 

 få hänföras till samma formklass, utgör enligt mitt förmenande en brist 

 hos tabellen, åtminstone från bekvämlighetssynpunkt. Denna olägenhet 

 skulle ha framträdt mindre fastän kanske ej fullt upphäfts, om klasserna 

 i stället ordnats efter absoluta formkvoten eller formtalen, d. v. s. om den 

 öfre diametern mätts på midten af stamdelen o/van brösthöjd. I brist på 

 inhemska undersökningar härutinnan torde man nämligen af utländska få 

 sluta sig till, att absoluta formtalet (formkvoten) skulle inom ett visst 



