92* F.UG. HEMEEKi;. 



Srartalen ingår som biandträd i löf- och tallskogen på de bättre jord- 

 arterna samt bildar å kärrseriens ståndorter själfständiga bestånd med höga^ 

 kvistrena och pelarliknande stammar af ofta betydliga dimensioner. De gröfsta 

 uppmätta stammarna ägde en diameter af 84 cm.^ 



Annboken ingår som fyllnadsträd i såväl tall- som den öfriga löfskogen. 

 Men då hon jämväl bildar verkliga skogar, skildras hon närmare i det föl- 

 jande. 



Almarna (montana och campestris) förekomma spridda i löfskogarna på 

 humusrika ståndorter. Arten campestris öfvergår ofta till formen suberosa, 

 med stark korkbildning äfven på yngre stammar. 



Båda arterna uppnå betydliga dimensioner. Af arten montana har jag 

 funnit de gröfsta äga en diameter af i6g cm. 



Svkomorlönn förekommer sällsynt insprängd i löfskogen. 



Spetslönn uppträder som allmänt fyllnadsträd, hufvudsakligen i eksko- 

 garna. Stamformen är rak och vedfyllig med betydlig höjdväxt. Mera sällan 

 förekommer hon i små, rena lundartade bestånd, de gröfsta med brösthöjds- 

 diametrar varierande mellan 60 — 76 cm. 



Lind allmän såväl i barr- som löfskogen. Bildar smärre själfständiga 

 bestånd. Sällan synes en rak lindstam, oftast äro de vresvuxna och korta, 

 stundom oformligt grofva. Kronan lågsatt och skärmformigt utbredande sig 

 öfver en vid yta. Stamdiametern uppgick ofta till 193 cm. 



Ask ingår sporadiskt och med svaga stammar bland skogsbestånden på 

 kärrseriens ståndorter. Är i dessa trakter ett oväsentligt skogsträd. 



Asp. I ungdomen visar hon en afgjord fallenhet för vågformig stamväxt,, 

 hvarigenom få stammar äro fullt raka. Ofta förekommer aspen i undertryckt 

 tillstånd såsom underväxt i ek- och tallbestånd. Men då marken är humös. 

 och fuktig, uppskjuter hon i cylindriska, ehuru alltid något vågformigt bildade 

 stammar, som i höjdväxt täfla med den resliga tallskogen, samt sätter en liten 

 krona i toppen på en fullkomligt grenfri stam, med så glatt bark och ljus 

 färgton, att den påfallande liknar silfverpoppelns. 



Aspen är här ett underordnadt skogsträd, som ej äger nämnvärd ekono- 

 misk betydelse. Dimensionerna ofta betydliga. De uppmätta gröfsta indivi- 

 den höllo vid brösthöjd 73 cm. 



Svartpoppeln förekommer endast insprängd i fuktiga, humusrika kärrbe- 

 stånd, i gränserna af ängar o. s. v. Är som skogsträd oväsentligt samt upp- 

 når ofta enorm höjd och kolossala dimensioner. Jag har uppmätt sådana 

 stammar, som vid brösthöjd höllo 210 cm. 



Silfverpoppeln förekommer enstaka insprängd i ek- och blandskogarna, 

 eller bilda grupper vid skogsgränserna, där hon med sin ljusa krona bildar 

 en behaglig kontrast mot den öfriga löfskogens mörkare belöfning. 



Hon utväxer till grofva stammar af högst 90 cm. diameter. 



Af mindre viktiga fyllnadsträd må framhållas rönn, den enda här före- 

 fintliga Sorbusarten, förekommer allmänt i skogarna, men endast i svaga ex. 

 af högst 4,5 m. höjd och 12 cm. diameter. Egendomligt är att trädet frukti- 

 fierar rikt redan som starkt förgrenad telning af 1,5 å 2 cm. höjd. Här 



^ Svartalen skattas i hela Sydryssland högt som bränsle, hvarför den äfven utgör 

 hufvudmassan af de ofandigt stora vedtransporter, som från det skogrika Wolhynien årligen 

 utföras till de sydliga stäppområdena. Alen förarbetas äfven i stor skala till möbler. 



