SKOGEN I SYDVÄSTRA RYSSLAND. 



95' 



växt, tjockt, multnande löftäcke, och markvegetation nästan uteslutande be- 

 stående af vårens tidiga anemoner och lökväxter. Hennes tillväxt är å de 

 g}nnsammaste ståndorterna stark; inom 8o-åriga bestånd ägde stammarna en 

 brösthöjdsdiameter af 43 och inom 150-åriga af 60 cm. Enstaka stammar 

 förefunnos med en diameter uppgående till 70 cm. 



Annbokens bestånd i Wolhynien äro endast förposter till de vidsträckta 

 skogar af detta trädslag, som dominerande behärska ofantliga områden inom 

 de angränsande guvernementen Podolien och synnerligast Kiew. 



Jämte kulttirområden och löfskog spelar buskmarken en viss roll i land- 

 skapets allmänna fysionomi. Buskmarkema, som hutSnidsakligen förefinnas 

 inom allmogens ägoomräden. äro inga ursprungliga växtsamhällen, utan pro- 

 dukt af högskogens sköfling och uthuggning. De bestå sålunda af högsko- 

 gens rika, buskartade underväxt, som efter friställningen skjuter yppigt i höj- 

 den och sammansluter sig till kaotiska förtätningar. De äro analoga med 

 västra Europas lågskogar, hvilka likaledes ursprungligen utgått ur devasterade 

 högskogar, ehuru de numera under uthållighetens princip äro underställda 

 forstmässig behandling. 



Från Wolh\Tiiens buskmarker hämtar ruthenen sitt bränslebehof. i dessa 

 lågskogar skördar han vildfrukten, som spelar så stor roll i hans husliga eko- 

 nomi. Och slutligen afverkar han där i de >'ppiga hasselsnåren byggnads- 

 materialet till sina uthus: stallar och logar, hvilkas väggar flätas af hassel- 

 vidjor och bestrykas utan och innan med hackelseblandad lera. 



Föröfrigt ske jordkulrurens landvinningar på buskmarkernas bekostnad, 

 alldenstund de flesta nyodlingar ske inom dessas områden. 



