Io8* SKOGSADMINISTRATIONEN. 



om han vunnit inträde vid skogsskola det år, hvarunder han fyller 19 år, förvärfvat kompe- 

 tens för intrade vid skogshögskolan det år, hvarunder han fyller 24 (25) år, och vara däri- 

 från utexaminerad det år, hvarunder han fyller 26 (ä 27) år. Den som aflagt realskoleexa- 

 men, förr än han ägnat sig åt skogsbanan, torde kunna förkorta denna tid med ett a två år 

 och sålunda blifva utexaminerad frän skogshögskolan vid 25 års ålder. En sådan yngling 

 torde dock af domänstyrelsen kunna erhålla dispens för inträde vid skogsskola förr än under 

 det år han fyller 19 år, och i sådant fall kunna blifva i samma mån tidigare utexaminerad 

 frän skogshögskolan. 



Sökandena hafva emellertid beräknat, att en yngling, som aflagt realskoleexamen, 

 skulle redan vid 20 års ålder hafva utexaminerats frän den ifrågasatta lägre kursen, (ämför 

 man härmed deras ålder, som genomgått skogsinstitutets lägre kurs under decenniet 1S99 — 1908, 

 finna vi följande: 



är 1899 utexaminerades 7 elever med 21,6 års medelålder 



1900 ^> II y » 22,5 ■>■> 



» 1 901 » II » » 22,3 » » 



» 1902 » 6 » » 23,2 » 



> 1903 » 9 ' » 24,1 » » 



» 1904 » 10 » .' 24,9 » 



» 1905 >' 9 » > 25,4 » 



» 1906 » 10 » » 25,9 > 



» 1907 » 9 » " 25,8 » v 



» 1908 » 9 » » 24,2 » 



Det är ej sannolikt, att denna medelålder skulle afsevärdt komma att sjunka. 

 Styrelsens förslag har bland andra två beaklansvärda fördelar, den ena aU det bereder 

 tillfälle för förmågorna att komma framåt utan att aflägga studentexamen, det andra att del 

 måste vara ägnadt att utjämna den klasskillnad, som en olika lång kurs vid elementarläro- 

 verk och än mer af saknad af sådan kurs i annat fall skulle framkalla. 



Styrelsen har sålunda icke funnit anledning frångå det förslag, som framställts i sty- 

 relsens underdåniga utlåtande den 24 september 190S angående skogsundervisningens 

 ordnande. 



Rörande det nu föreliggande förslaget far styrelsen slutligen yttt-rligan- erinra om alle- 

 nast två beaktansvärda förhållanden. 



Det ena är en formsak, som dock måste tillmätas betydelse. Därest en värskiid kurs 

 skulle anordnas för utbildande af privata skogsförvaltare, på sätt sökandena ifrågasatt, skulle 

 dess elever gifvetvis ej anses tillhöra skogshögskolan. Sökandena ifrågasätta ej heller detta, 

 utan allenast att den genomgångna kursen jämte viss komplettering af skogskunskaperna 

 skulle medföra kompetens att vinna inträde vid skogshögskolan. Det oaktadt innehåller det 

 föreslagna formuläret till afgångsbetyg från den ifrågasatta kursen, att det skulle gälla -»skogs- 

 högskolatis kurs för privata skogsfJä7tstemän~». Detta synes vilseledande, och dä betyget 

 tillika skulle utfärdas af skogshögskolans rektor, torde ett sådant betyg erhålla sken af, att 

 lärjungen verkligen tillhört skogshögskolan. Man må hoppas, att det nu anmärkta förhål- 

 landet har sin grund i ett förbiseende hos sökandena, och att icke häri bör spåras en af- 

 sikt, att den utexaminerade ynglingen skall synas vara något annat och bättre än hvad han 

 verkligen är. 



Beträffande kostnaderna för den ifrågasatta kursen får styrelsen till sist erinra om föl- 

 jande. Den föreslagna tillbyggnaden synes blifva för liten, då den med sin lärosal och 

 ritsal skulle vara afsedd för dubbla kurser hvarje hösttermin. Byggnadskostnaden komme 

 därför sannolikt att öfverstiga den beräknade. Detsamma torde kunna sägas om förslaget 

 till utgiftsstat, hvari bland annat ej uppförts andel i kostnaderna för aflöning åt högskolans 

 rektor och vaktmästare. Det af sökandena beräknade beloppet till årliga utgifter, h\ilket 

 torde kunna karakteriseras såsom ett minimibelopp utöfver hvad högskolans verksamhet i 

 öfrigt skulle kräfva, uppgår dock till 22,700 kronor. Detta utgiftsbelopp äfvensom de för 

 tillbyggnaden nödiga kostnader skulle kunna inbesparas, därest skogsundervisningen ordna- 

 des på sätt domänstyrelsen föreslagit, på samma gäng som därigenom bereddes större kom- 

 petens för privatskogarnas skogsförvaltare. Remissakten återställes härjämte. 

 Stockholm den 30 december 1909. 



Underdånigst : 



KARL FREDENBERG. 



J. Meves, Th. Urtenblad. Fredrik Giöbel. Th. Hermelin 



Edvard Lundberg. 



