I2 2-- TORSTEN LAGKRBERG. 



påfallande vid och gles. Grenarna af första ordningen äro i allmänhet 

 smala och långa, nedböjda och mot spetsarna bågformigt uppstigande, un- 

 derstundom starkt och oregelbundet slyngade. I sin tur äro de mycket 

 sparsamt förgrenade och bära mot spetsarna en samling af några få, 

 särdeles stora blad. Bladverket är därför strängt lokaliseradt till kronans 

 periferi. Orsaken härtill är att söka i den omständigheten, att sidoknop- 

 parna på långskotten i allmänhet icke förmå uthärda den första öfvervint- 

 ringen utan dödas och affalla, och grenarna uppbyggas sålunda under 



Förf. foto. 

 Vig. 2. Död, kullfallen asp, hvars topp under lifstiden torkat. < )bsersera den öfversta 

 grenens kraftiga och egendomliga utveckling. 



en lång följd af år uteslutande genom sina terminala knoppar (se fig. 

 3). Tillväxten är visserligen underkastad rätt stora växlingar men är 

 under vissa år synnerligen minimal. Sistlidne sommar hade årsskotten 

 vid tidpunkten för mina observationer (den 18/7) nått en längd af 

 i medeltal 3 cm.; sannolikt växte de icke stort mera under året. 

 Det längsta jag mätte (från år igo8) höll endast 6 cm., större torde dock 

 förekomma. Ofta äro årsskotten synnerligen korta; exempelvis kan an- 

 föras, att årslederna 1901 — 1905 å den i fig. 3 af bildade grenen variera 

 mellan 6 och 10 mm. i längd. 



