NÅGRA ANTECKNIN-GAR OM SKOGBILDAXDE TRÄD VID TORNETRÄSK. I 27* 



namn af Alnus incana .i virescens. Den omnämnes sedan af X. J. 

 ANr)ERSS(;)X (I, sid. i8) som Alnus barbata C. A. M. med den bifogade 

 anmärkningen, att han ej i hela Lappland anträffat någon annan al än denna. 

 Fristedt (I, sid. 16, 17) upptager såsom förekommande i Torne Lapp- 

 mark endast Alnus incana WlLl.D., under det att Laestadius (I, sid. 

 23) från samma område anför tvenne arter, Alnus barbata C. A. Mev., 

 hvilken betecknas som allmän, och Alnus incana WiLLD. frän Jukkas- 

 lär\'i (för den senare citeras Fristedt). I nyare floristisk litteratur går 

 den ifrågavarande formen under namnet Alnus pubescens Tausch, så t. 

 ex. hos Hartmax (I. s. 37S). Den framstående y4/««j-kännaren Cal- 

 lier (Schxeider i, sid. 129) uppför emellertid arten barbata C. A. 

 Mev., hvilken ursprungligen beskrefs från Kaukasus-området. som en form 

 under A. glutinosa (L.) Gaertx., och A. pubescens, hvilken Callier 

 anser synonym med A. glutinosa X incana, har, såsom detta namn an- 

 vändts hos oss. kommit att omfatta både rena incana-former och nyss- 

 nämnda hybrid. 



En sådan betydelse gifves detsamma exempelvis af Xeumax och 

 Ahlf\ EXGREX [I, sid. 593j, hvilka till hybriden föra äfven den nordliga 

 formen af Alnus incana, beskrifven af NORRLIX' (I, sid. 151) under namn 

 af var. borealis. Vi återfinna hos dem följande uttalande: »Märkligt 

 nog förekommer denna form i det inre Norrland (t. ex. Lycksele, Jmt. 

 Östersund och Areskutan) där A. glutinosa ej mer står att finna, och 

 synes där hafva erhållit en viss grad af själfständighet.» Att tolka alarna 

 vid Torneträsk som hybrider synes mig dock vara fullständigt omöjligt, 

 då ju detta bland annat förutsätter, att de båda stamarterna efter att en 

 gång ha förekommit i området fullständigt försvunnit för att lämna plats 

 för en hybridogen af komma; några som helst bevis för ett sådant anta- 

 gande torde icke kunna presteras. 



Alen vid Torneträsk är sålunda att anse som en ren incana-ioxm. 

 Härför talar bland annat de oskaftade honkottarna, de rombiska fruk- 

 terna samt de för bladen utmärkande egenskaperna. Den är i allt väsent- 

 ligt identisk med den redan omnämnda var. borealis NORRL., hvilken 

 karaktäriseras af små, bredt elliptiska eller äggrunda blad med aftrubbad 

 spets, afrundade kantflikar, grön eller svagt blågrön, mer eller mindre 

 svagt hårig undersida, 7 — 8 sidonerver samt oskaftade honkottar. De 

 exemplar jag haft tillfälle att se, ha emellertid haft blad med så godt 

 som alldeles glatt undersida och tillhöra sålunda f. glabra (Blytt) Call. 

 af ifrågavarande varietet. 



Alen väljer med förkärlek bäckrännor och raviner med större fuktig- 

 het och rik örtvegetation och blir på dessa lokaler vanligen trädartad. 



De största och mest trädlika exemplaren jag såg, växte på norra 



