12 8* lOKSTEN LAGERBERG. 



Stranden af Torneträsk väster om Vakkejokk. I allmänhet ha de en 

 ganska svag förgrening, en ofta mycket gles jämnsmal krona — vid blir 

 den aldrig, hvilket torde förklaras däraf, att alarna icke förekomma fri- 

 ställda utan inblandade i tät björkskog. Ofta äro de flerstammiga. På 

 ett dylikt exemplar, sammansatt af 3 stycken omkring 5 m. höga stam- 

 mar, hade den tjockaste en brösthöjdsdiameter af ii,s cm. Det största 

 exemplar jag mätte var ett enkelstammigt träd med vacker kronbildning 

 af mellan 6 och 7 m:s höjd och en stamdiameter af 15 cm. vid bröst- 

 höjd. 



Det för alen viktigaste reproduktionssättet torde vara individbildning 

 genom rotskott, då det efter allt att döma synes vara mycket osäkert, 

 om moget frö någonsin hinner utvecklas, och det är tydligt, att blom- 

 ningen vissa år helt och hållet slår fel. Ar 1903 gjorde SVLVÉN (I, sid. 

 8) några observationer på områdets alar och fann, att å större individ 

 talrika fjorårskottar sutto kvar, hvilka sannolikt icke hade nått frukt- 

 mognad. Ifrågavarande år blommade trädet öfver hufvud taget icke. 

 Unga exemplar kunde ej anträffas. 



Mina egna iakttagelser stämma godt öfverens med de nu anförda. 

 År 1908, som var ur alla synpunkter gynnsamt, blommade alen ganska 

 rikt. Det oaktadt ser det ut, som om honkottarna ej då nådde full ut- 

 veckling, ty påföljande sommar sutto å de flesta träd kvar döda sam- 

 lingar med halföppnade kottar, som icke släppt sina frukter. En under- 

 sökning af dessa gaf vid handen, att de voro tomma. Årets blomning 

 var åtminstone pä norra stranden af Torneträsk ganska sparsam och 

 mycket olikformig. Hos många exemplar hade den redan på ett 

 tidigt stadium afbrutits genom frostangrepp. Inflorescenserna voro 

 emellertid ofta icke fullständigt döda, utan en eller annan kotte hade 

 öfverleft och utvecklats vidare. I midten af juli hade de största nått 



en lang 



d af I cm. 



Af släktet Salix förekomma som träd egentligen blott tvenne arter, 

 5. nigncans J. E. Sm. och caprea L., mera sällan äfven 5. phylicifolia L. 



Salix nigricaiis uppträder i särdeles kraftiga exemplar på Torne- 

 träsks norra strand, hvilka ofta äro samlade till smärre bestånd. Tvenne 

 omkring 6 m. höga träd hade en brösthöjdsdiameter af resp. 20,7 och 

 29,6 cm. Många af de äldre exemplaren hade icke varit fertila under 

 året. — Salix caprea torde hittills varit så godt som okänd från om- 

 rådet och har i alla händelser icke anträffats i trädform. Emellertid 

 fann jag sistlidne sommar väster om Vakkejokk tre stycken 5—6 m. 

 höga, flerstammiga träd. Det största exemplaret hade tre stammar, af 

 hvilka den kraftigaste visade en brösthöjdsdiameter af 23,2 cm. Ett 



