L1TTER-\TUR. I 47* 



Festskriften åtföljes af en del intressanta af handlingar, däribland af J. 

 Kaurin : En Forel^esning i Skogtaksation. Vaerdesaettelse av Trsr, der sal- 

 ges paa Rot. 



Xär nu tvenne så fullständiga arbeten föreligga om den norska och 

 danska skogsunder^-isningen är blott att hoppas att ett lika fullständigt verk om 

 den svenska skogsundervisningen måtte blifva utarbetadt. Ett lämpligt till- 

 fälle härtill torde yppa sig då väl om några år det gamla >Skogis» upphört 

 att finnas till, och den svenska skogsundervisningen inflyttat i sitt nya hem 

 vid Xorra Brunnsviken. G. Sch. 



Skogsvaesenets Historie. Utgit i Anledning av det oftentlige Skogvtesens 

 50-aarige Virksomhed 1857 — 1907 ved Skogdirektorjen. I Del. Histo- 

 rik. 292 sid. II Del. Statistik. 181 sid. Kristiania 1909. Grön- 

 dahl &: Sons Boktrykkeri. 



Som minne af den norska statsskogsförvaltningens 50-åriga verksamhet 

 har skogdirektören låtit utföra en vidlyftig historik och statistik, som före- 

 ligger i tvenne särdeles smakfullt utst\Tda häften. På detta vackra verk har 

 nedlagts ett stort arbete. Så har t. ex. ej förut funnits någon öfversikt af 

 äldre räkenskaper. Det har därför varit nödvändigt att ur åtskilliga skogs- 

 förvaltningars arkiv, från departementens handlingar samt från revisionsdeparte- 

 mentet och riksarkivet framleta de gamla originalräkenskaperna och bearbeta 

 dem fullständigt från början. Härigenom har erhållits en massa intressanta 

 siffror i den statistiska delen. Xågra af dessa återfinnas bland skogsstatistiska 

 meddelanden i detta häfte af tidskriften. 



Delen Historik består däremot huf\-udsakligen af text. Den lämnar först 

 några data från medeltiden (redan i början på 1300-talet utskeppades en del 

 trävaror till England) och skildrar sedan huru under Christian IV tillsattes 

 en kommission för kontroll af skogarna i syfte att tillförsäkra örlogsflottan 

 tillgång pä trämaterial. Denna kommission afgaf sitt betänkande 1631, men 

 klagar då öfver att en del masteträd i Hedemarken redan förut blifvit af- 

 verkade. 



Ar 16S3 tillkom den första skogsordningen. Under åren 1725 — 1737 

 fungerade en s. k. skogs- och sågkommission för att utbreda kunskap om 

 landets skogs- och såg^äsende. Denna efterträddes af en forstkommission 

 under ledning af från Tyskland inkallade skogsmän, bland hvilka särskildt 

 bröderna von Lagen voro driftiga män. Ar 1739 inrättades ett särskildt 

 Generalforstamt, som hade att vaka öfver att lagar rörande skogsväsendet 

 efterlefdes m. m. Detta det s. k. äldre Generalforstamtet efterträddes af det 

 yngre Generalforstamtet 1760, som i sin tiu- upphäfdes 177 i. Undertidernas 

 lopp hade åtskilliga inskränkningar öf^er skogarnas nxttjanderätt blifvit utfär- 

 dade, men en hel del af dessa blefvo upphäfda år 1795. Innehafvare af 

 privilegierade sågverk fingo rätt att hugga så mycket timmer de ville och 

 på hvad sätt de funno för godt. Sågprivilegiema bortföllo först år 1860, 

 från hvilken tid det stod hvar och en fritt att i landet tillverka sågade 

 trävaror. I midten på 1800-talet hördes allmän klagan öfver skogarnas af- 

 verkning och flerstädes hystes fruktan för att brist på bränsle och virke till 

 husbehof skulle komma att göra sig gällande. Ar 1849 tillsattes därför en 

 skogskommission, men dess förslag föranledde ej till någon direkt åtgärd. 



På 1850-talet anslog däremot stortinget stipendier till dem, som i ut- 



