OM VATTNETS SYREHALT OCH DESS INVERKAN PÄ SKOGS>L\RKEN. l8l* 



vattnet vid denna pumpning kom i direkt beröring med den yttre 

 luften, ägde ej någon märkbar syreabsorption rum. Alla på detta sätt 

 insamlade prof visade sig nämligen fullt syrefria, sävida ej pumpningen 

 ägt rum i mossens allra öfversta lager. Sedan ett större antal prof 

 blifvit tagna, sändes lådan, väl låst, till Stockholm, där titreringsanaly- 

 serna utfördes å anstalten af fröken G. Laurextz, med undantag af år 

 1905, då de verkstäldes å Stockholms stads hälsovårdsnämnds labora- 

 torium af fröken M. KiXBERG. I allmänhet förflöto endast några dagar 

 mellan profvens tagande och det slutliga utförandet af analysen. Man 

 skulle möjligen kunna frukta för, att profven under denna tid upptagit 

 en del syre ur luften, som omedelbart skulle ha absorberats afmangano- 

 hydroxiden. Prof tagna under vissa yttre omständigheter ha emeller- 

 tid alltid visat sig vara fullt syrefria, och då dessa prof ej behandlats 

 på något annat sätt än de öfriga, finnes ingen anledning att antaga, att 

 de syrehaltiga profven upptagit någon luft under transporten. 



Vid titrering på hafsvatten brukar man för analysen använda 

 flaskans hela innehåll, hvarvid dess rymd förut bestämts genom vägning 

 med destilleradt vatten. I mossvattensprofven fanns emellertid alltid en 

 större eller mindre kvantitet mullkroppar uppslammade, hvarför endast 

 en del af vattenprofvet, t. ex. 100 kbcm., upptaget med en pipett använ- 

 des för titreringen. På analysens tillförlitlighet bör ett sådant förfarande 

 ej ha något störande inflytande. 



Från kemisk synpunkt skulle man möjligen frukta för att humus- 

 ämnena kunde inverka störande på titreringen, i det att de upptoge en 

 del jod ur jodlösningen. För att närmare undersöka denna fråga, har 

 jag å anstalten utfört en del kontrollundersökningar, för hvilka här må 

 redogöras. 



De humusämnen, som funnos i den lösning, i hvilken joden bestäm- 

 des medelst titrering, hade först behandlats med alkali (genom tillsatsen 

 af NaOH-lösningen till vattenprofvet\ sedan med syror (genom tillsatsen 

 af HCl vid jodens frigörandeV I de flesta fall utföUo därvid de i prof- 

 vet lösta humusämnena som en brun, flockig, fällning, som långsamt 

 sjönk till botten i det kärl, där titreringen utfördes. 



För kontrollanalyserna bereddes därför humuslösningar på tvenne 

 sätt, dels genom inverkan af en svag natronlutlösning på olika torfslag, 

 dels genom dessas kokning med vatten. Försöken ha sedan utförts på 

 så sätt, att 25 kbcm. af en jodlösning (jod + jodkalium^ utspädts med 

 100 kbcm. destilleradt vatten, hvarefter joden bestämts genom titrering. 

 Denna bestämning har sedan jämförts med resultaten af titreringarna. 

 när lika stor volym af samma jodlösning utspädts med humushaltigt 

 vatten af växlande koncentration, surgjordt med några kbcm. stark saltsyra. 



