l82* 



HENRIK HESSELMAN. 



I nedanstående tabell angifves det antal kbcm. af natriumtiosulfat- 

 lösningen, som åtgick för reduktion af 25 kbcm. af jodlösningen, när 

 denna utspäddes med destilleradt vatten eller med olika starka humus- 

 lösningar, beredda genom extraktion med svag natronlut. 



De skillnader, som här finnas, äro ej större än de, som ligga inom 

 felgränserna för metoden. Vid ställande af natriumtiosulfatlösningen på 

 en lösning af jod, framställd genom surgörning af kaliumbijodat och 

 jodkalium med saltsyra, åtgick nämligen föjande antal kbcm. 



28,9 

 29,1 

 29,1 

 29,0 



De utfällda och de möjligen ännu i lösningen befintliga humusäm- 

 nena inverka sålunda ej störande på analysen. Samma resultat har jag 

 erhållit vid användandet af svagare humuslösningar, beredda genom 

 vattenextraktioM. Äfven i detta fall gjordes lösningen först alkalisk med 

 natronlut och sedan sur med saltsyra. Resultaten återfinnas i nedan- 

 stående tabell, som är uppställd efter samma grunder som den före- 

 gående. 



Utan att behöfva frukta för någon jodabsorption af humusämnena kan 

 man sålunda titrera på jod i mossvatten. 



Vid beräkningen af analyserna har ej någon hänsyn tagits till den 

 ringa syrekvantitet, som tillförts profven genom tillsättande af reagensen. 

 Den är ju ock så ytterst obetydlig, att felet faller inom 3:dje decimalen. 



