202'' HENRIK HESSELMAN. 



rådena för skogsbörd, utan äfven förbättra villkoren för skogens växt å 

 omgifvande mark. Faran för att grundvattnet skall sänkas så starkt, att 

 skogen kommer att lida af torka torde ej vara så stor. Undantag häri- 

 från göra däremot sådana lätt genomluftade marker, som den förut 

 skildrade växtliga granskogen vid Rokliden. Grundvattnet i denna 

 skog kommer utan tvifvel från ofvanför liggande försumpade områ- 

 den. Vattnet innehåller emellertid rätt ansenliga kvantiteter syre. 

 Detta syre har vattnet säkerligen upptagit, sedan det kom in i den af 

 vågorna mera bearbetade moränen. Marken är här bättre genomluftad 

 än i ofvanför liggande, tätt sammanpackade mohaltiga moräner, hvar- 

 jämte vattnet här rör sig med större hastighet, hvarigenom luftabsorp- 

 tionen väsentligen underlättas. För sådana marker skulle en grund- 

 vattenssänkning vara till afgjord skada. Befinner sig en sådan skogs- 

 mark nedanför en starkt försumpad lid, bör det egentliga dikesnätet 

 icke föras ned i denna mark. Möjligen kan man genom några smärre 

 stickdiken sörja för att en del af det afrinnande vattnet, som medför 

 en del näringsänmen från ofvanför liggande marker, kommer denna 

 skog till godo. 



Den skillnad i afseende på grundvattnets syrehalt, som finnes mellan 

 den oväxtliga granskogen å försöksfältet (fig. 2) och den raskt växande 

 nedanför liden (fig. 3) måste som förut framhållits tillskrifvas den olikhet 

 i afseende på genomluftning, som de båda markerna sinsemellan förete. 

 I båda fallen kommer nämligen vattnet från myrar eller försumpade sko- 

 gar, där det förlorat sin ursprungliga syrehalt. Detta leder oss in på 

 frågan om den mera torra skogsmarkens genomluftning och dess bety- 

 delse för skogens trefnad. Lufttillgången spelar äfven här en utmärkt 

 viktig roll, en forskare har sålunda lyckats uppvisa ett direkt samband 

 mellan granskogens växtlighet och markens genomluftning. Ju mera 

 genomluftad marken är, dess bättre växer skogen.^ Ett väsentligt hinder 

 för genomluftning är ett tätt och tjockt råhumustäcke. Flera forskare 

 påpeka också, att det sjukliga utseende som granen^ stundom företer 

 på dylik mark just beror på bristande genomluftning hos marken, för- 

 orsakad af det mäktiga råhumustäcket. 



I viss mån kan emellertid skogsvårdaren befordra genomluftningen 

 af marken, ehuru han ej kan begagna samma medel härför som åker- 



' P. Vageler. Uber Bodentemperaturen im Hochmoor und tiber die Bodenluft in 

 verschiedenen Moorformen. Mitteilungen der k. bayr. Moorkulturanstalt. Heft. i. Stutt- 

 gart 1907. Sid. 23. 



-' Se t. ex. P. Graebner. Beiträge zur Kenntnis nicht parasitärer Pflanzenkrank- 

 heiten an forstlichen Gewächsen. 4 Bewurzelungsverhältnisse im Fichtenrohhumus. Zeit- 

 schrift fiir Först- und Jagdwesen 1909, H. 9. 



