OM VATTNETS SYREHALT OCH DESS INVERKAN PÅ SKOGSMARKEN. 



203 = 



brukaren. \'äxter med djupgående rötter befordra markens genomluft- 

 ning, när träden afverkats multna rötterna bort, hvarigenom luftkanaler 

 bildas i jorden. Bokskogen utmärker sig ofta genom markens goda ge- 

 nomluftning, bokens rötter gå djupt och bokskogen anses förbättra mar- 

 ken. Denna markförbättring beror säkerligen till väsentlig del pä för- 

 bättrad genomluftning.^ Granen däremot med sitt flackgående rotsystem 

 försämrar markens genomlufning. Illa genomluftad mark, bevuxen med 

 gran, kan därför möjligen förbättras genom införandet af tall eller lärk. 

 Fråga är om icke äfven björken i det afseendet kan ha en stor bety- 

 delse. Björkens rötter gå visserligen icke så djupt, men de multna 

 mycket snart och ge därigenom snart upphof till luftkanaler i marken. 

 Xågra direkta undersökningar öfver dessa träds inflytande på markens 

 genomluftning har jag emellertid icke utfört. Saken förtjänar emel- 

 lertid sitt beaktande från den praktiska skogsvårdens sida. Framtiden 

 kommer utan tvifvel att mera ta hänsyn till dylika frågor, än hvad vi 

 för närvarande göra i praktiken. 



Föregående aihandhng har varit ägnad att i viss mån belysa en del 

 företeelser som sammanhänga med skogarnas försumpning. Den har be- 

 rört några spörsmål, som visa ett samband mellan en del företeelser 

 inom de områden, som äro hotade af försumpning. Till en mera in- 

 gående skildring af öfriga försumpningsföreteelser torde jag återkomma, 

 när observationerna å försöksfältena blifvit så fullständiga, att de lämpa 

 sig för en mera sammanfattande framställning af försumpningen af Norr- 

 lands skogar och dess orsaker. 



Tabell n:n i. Syrehalten i vattnet i öppna hålor i oväxtlig granskog. 



Sauerstoffgehah des \Vasserä in den Tiimpeln de* schwachu-iichsigen Fichtenwaldes. 



Roklideu. 

 Oväxtlig granskog 



(under försumpn.) I "/d '905 

 '" , 1907 



Jmfr Raman.v. Bodenkunde II. Sid. 341. Berlin 1905. 



