SKOGSAl)MINLSTRA'lI()X. 2 I y" 



Riksdagens skrifvelse till Konungen angående tjänsteårsberäkning för 

 länsjägmästare vid anställning inom skogsstaten. 



Till KONUNGEN. 



Uli inom Riksdagen vackla motioner har framhållits önskvärdheten af att vid skogs- 

 vardsstyrolscrna anställda länsjägmästare, som fullgjort hvad som erfordras för vinnande af 

 anställning såsom tjänstemän i skogsstaten, måtte vid tillsättande af befattningar inom skogs- 

 staten fä räkna sig till godo väl vitsordad tjänstgöring vid skogsvårdsstyrelse. 



Länsjägmästarnas ställning och verksamhet är otvifvelaktigt i många afseendcn lik- 

 artad med skogsstatstjänstemänncns. Forstligt bildade, som de enligt kungl. förordningen 

 den 24 juli 1 903 angående skogsvårdsstyrelser måste vara, biträda de skogsvårdsstyrelserna 

 vid handläggning af alla de ärenden, som tillhöra dessa, och medverka vid utöfvandet af 

 den uppsikt, som det, jämlikt lagen angående vården af enskildas skogar, ankommer på 

 skogsvårdsstyrelserna att utöfva; och af de för dessa tjänstemän utfärdade instruktioner fram- 

 går, att deras befattningar i själfva verket äro i afsevärd mån af officiell natur. Alt så är 

 förhållandet synes jämväl vara angifvet genom sammansättningen af skogsvårdsslyrelserna 

 och genom den omständigheten, att bidrag till länsjägmästarnas aflönande erhälles från 

 statsmedel. 



Då en väsentlig svårighet att till länsjägmäslarbefattningarna erhålla lämpliga personer 

 mötes däri, att dessa tjänstemäns framtid i ekonomiskt hänseende ej är betryggad, synes 

 Riksdagen åtgärder till undanrödjande af nämnda olägenhet böra vidtagas, hvarvid emellertid 

 måste tillses, att skogsstatstjänstemännens berättigade intressen icke tillbakasättas. 



Om, såsonj i motionerna ifrågasatts, bestämdes, att länsjägmästare, som genomgått skogs- 

 inslilutels högre kurs, skulle för vinnande af anställning i skogsstaten fa. räkna tjänstemeriter 

 för sitt arbete hos skogsvårdsstyrelserna, skulle därigenom otvifvelaktigt afsevärda fördelar 

 beredas länsjägmästarna, som på detta sätt kunde efter någon tids tjänstgöring i sådan egen- 

 skap ingå uti skogsstaten och i täflan med dess tjänstemän vinna befordran till ordinarie 

 tjänst samt fä pensionsförmåner sig tillförsäkrade. Då emellertid så godl som alla länsjäg- 

 mästare fullgjort hvad som erfordras för vinnande af anställning i statstjänst, är det antag- 

 ligt, att de vid tillsättande af ordinarie tjänst i skogsstaten skulle, om de finge räkna fulla 

 tjänsteår för arbetet som länsjägmästare äga företräde framför flertalet extra tjänstemän inom 

 skogsstaten, hvilka härigenom blefve tillbakasatta och såge sina befordringsmöjligheter för- 

 minskade, något som möjligen skulle i sin ordning medföra en viss svårighet alt rekrytera 

 de lägre skogsstatstjänstemännen och således kunna blifva till men för statens skogsvård. 

 Det har ifrågasatts alt för skipande af rättvisa mellan skogsstatens extra tjänstemän och läns- 

 jägmästarna fastställa en lämpligt afvägd meritberäkning för sistnämnda tjänstemän. Skulle 

 en utredning gifva vid handen, att merilberäkningar för de olika slagen af tjänstemän böra 

 tillämpas, vore det emellertid, enligt Riksdagens mening, icke tillräckligt, att länsjägmästarna 

 blefve berättigade att såsom merit räkna sig sin tjänstgöring till godo, utan det bör äfven 

 i så fall fastställas, huru hög denna meritberäkning skall vara t. ex. i jämförelse med den, 

 som begagnas för vissa extra tjänstemän inom skogsstaten. 



Därest länsjägmästarna fl räkna meriter vid sökande af ordinarie befattningar inom 

 skogsstaten, torde jämväl skogsstatens extra tjänstemän böra beredas möjlighet att förbätlra 

 sin ekonomiska ställning genom öfvergåendc i skogsvårdsstyrelsernas tjänst såsom länsjäg- 

 mästare, utan att utsikten till återinträde i statstjänst riskeras. För statens skogsvård skulle 

 detta äfven kunna innebära en fördel, enär därigenom forstligt bildade personer, som skolats i 

 praktiskt öfvcrvakande af enskildas skogar, finge göra sin erfarenhet fruktbärande i sta- 

 tens tjänst. 



rå grund af hvad sålunda anförts och i betraktande af all del måste anses vara ett 



