:2 2 2-'- TORSTEN LAGERBERG. 



I. Svampens utvecklingshistoria. 



Liksom flera andra svampsjukdomar företer gråbarrsjukan en hel 

 'del yttre symtom, hvilka göra en mikroskopisk undersökning öfverflödig 

 för bestämmande af sjukdomens art. Till den beskrifning, som Ro.STRUP 

 (I, sid. 284) lämnade, då han påpekade svampens första uppträdande i 

 Danmark, är ej mycket att tillägga. »De angripna individen», säger han 

 »utmärka sig därigenom, att det öfverallt på grenarna mellan de gröna 

 ibarren till och med i större antal än dessa finnes spridda hvitgråa barr, 

 ofta så, att det ena barret af ett par är grönt, det andra visset, eller sä, 

 att barrets nedre del är grön med en skarp begränsning mot den gråa, 

 n^issna delen, som på det hela taget är af en mera hvitaktig färg än 

 vid angrepp af Lophodermium pinastri. De gråa barren äro besatta 

 med talrika bruna prickar och breda band af en i ögonen fallande natur. 

 (Fig. 12.) Dessutom finnas på dessa barr i synnerhet på undersidan 

 de egendomliga apothecierna, som äro svarta, smala och linjeformade, 

 inägot takformigt upphöjda, från en linje till öfver en half tum långa, 

 ■och som öppna sig genom en längdspringa. De innehålla talrika tråd- 

 formade parafyser och klubbformade, mycket bräckliga sporsäckar, som 

 äro 75 — 85 mikrom. långa och 12 mikrom. tjocka; dessa innehålla 4 

 tenformadt klubblika, ofärgade sporer, som äro omgifna af ett tjockt 

 färglöst slemhölje, 30 — 40 mikrom. långa och i den breda ändan 4 mikrom. 

 tjocka.» Beträffande svampens vegetativa del, mycelet, säger Rostrup, att 

 detsamma är färglöst eller svagt rödt, oregelbundet och starkt förgrenadt 

 samt i saknad af skiljeväggar. Han undersökte samtidigt en del på 

 samma grenar som de infekterade, döda barren sittande gröna barr, 

 hvilka voro besatta med brunröda fläckar, och fann dessa uppfyllda af 

 ett liknande mycel. Däraf drog han den slutsatsen, att svampen var 

 en äkta parasit, som angrep lefvande barr och så småningom bringade 

 dem till att antaga det ofvan beskrifna egendomliga hvitgråa utseendet. 



I sin omkring 20 år senare utkomna Plantepatologi återupprepar 

 Rostrup i hufvudsak samma beskrifning, som den här relaterade, till- 

 fogar endast, att sporerna mera sällan kunna vara 8 samt beträffande 

 mycelet, att detsamma är försedt med få skiljeväggar. 



Några meddelanden utöfver dessa om svampens natur föreligga 

 icke i litteraturen, hvarför ett kompletterande tillägg bör vara berättigadt. 



Först då några ord om svampens infektionssätt, hvilket i och för 

 sig är rätt anmärkningsvärdt. Ro.STRUPS uppgift, att de gråa barren 

 kunna anträffas öfverallt på de sjuka trädens grenar mellan de gröna, 

 tarfvar en viss inskränkning. Svampen angriper nämligen uteslutande 

 barr på grenarnas sista årsdelar, icke på äldre (fig. i). Någon väsentligen 



