TORSTEN LAGERBERG. 



Granskar man själfva mycelet närmare så finner man, att detsamma 

 är särdeles rikt förgrenadt och sammansatt af oregelbundet formade 

 celler. Det är sålunda ingalunda osepteradt eller försedt med få skilje- 

 väggar, som ROSTRUP an- 

 gifvit, utan tvärt om ut- 

 rustadt med talrika, ofta 

 tätt ställda tvärväggar. De 

 enskilda cellerna äro be- 

 tydligt växlande i tjocklek 

 och längd — vanligen äro 

 de 0,009, nien kunna nå 

 ända till 0,018 mm., i se- 

 nare fallet äro de dock 

 oftast korta och ansvällda. 

 Deras plasmatiska be- 

 ståndsdel har en fint för- 

 delad trådigt-nätlik struktur 

 och innehåller ett stort 

 antal ytterligt små kärnor 

 samt en del större klara 

 rundade droppar, som san- 

 nolikt utgöras af oljeartade 

 assimilationsprodukter. 



Utom nu omtalade hy- 

 fer finner man vid en viss 

 tidpunkt ännu ett slag 

 dylika af betydligt finare 

 dimensioner. Dessa uppnå nämligen oftast blott 0,0015- — 0.00;, mm:s bredd 

 och innehålla en mycket tät och finkornig plasma. De förekomma till största 

 delen i omedelbar närhet till barrets hopsjunkna centralcylinder, hvarestde 

 under spiralformig vridning om hvarandra nysta ihop sig till täta boUformiga 

 klumpar. På ett längdsnitt af barret förete dessa en mycket regelbund en an- 

 ordning, i det att de ligga ordnade i en oafbruten rad på ömse sidor om kärl- 

 strängen, inbördes åtskilda genom de ofvan omnämnda, brunaktiga balkarna. 

 Ehuru jag användt mycket starka förstoringar, har det icke lyckats mig 

 att vinna någon inblick i sättet för dessa bildningars uppkomst eller 

 deras inre organisation, då materialets utomordentliga litenhet och hyfernas 

 tätkorniga innehåll äro synnerligen hinderliga för en detaljerad under- 

 sökning. Att det emellertid är bildningar med en alldeles specifik uppgift, 

 som här föreligga, är tydligt. Skulle man våga en tolkning af deras funk- 

 tion, synes det mig, som om man blott hade att välja mellan tvenne 



Fig. 3. Tvärsnitt af den hypertrofierade kärlsträngsdelen. 

 a ved, b bast, c transfusionsväfnad, d hoptryckta och upp- 

 mjukade mekaniska celler, e nybildadt kambium. ^. 



Querschnitt eines hypertofierten Gefässbiindeltejls. a Hadrom, b 



Leptom, c Transfusionsgewebe, d zusamraengedriicktes und weich- 



gemachtes Stereom, e neugebildetes Kambium. 



