2 34' 



TORSTEN LAGERBERG. 



^ '■• (c v'. 



'2S^ÄS 



Ur Statens Skogsförsöksanstalts samlingar Förf. foto. 



Fig. 6. Snitt genom pyknid (Hendersonia acicola Tubeuf). 



Den svarta massan utgöres uteslutande af konidier. — omkr. j. 



Schnitt durch eine Pyknide {Hendersonia acicola Tubeuf). 



mänhet 0,004 — 0,005 mm. Dessa konidier afsnöras direkt från den hyf- 

 väfnad, som bildar det flaskformade pyknidets innervägg, och äro så- 

 lunda oskaftade. Konidiealstringen är särdeles liflig; aflägsnar man 

 exempelvis ena dagen den hoppackade massan, som täcker öfver pyk- 

 nidets mynning, finner man ofta redan följande dag, att en lika stor 

 kvantitet konidier ånyo utpressats. 



Pyknidbildningen blef vid det ifrågavarande försöket särdeles riklig; 

 efter en månads kultur voro så godt som samtliga barr fullsatta med 



pyknider. — Som re- 

 dan nämnts blef re- 

 sultatet alltid det- 

 samma vid alla de 

 kulturförsök som gjor- 

 des, oberoende af 

 hvarifrån de infekte- 

 rade barren härstam- 

 made. En gransk- 

 ning af från Omberg 

 insändt material gaf 

 vid handen, att pyk- 

 nidet äfven kan utbildas ute i naturen och sålunda icke endast fram- 

 tvingas vid kultur under speciella yttre betingelser. 



För att afgöra det eventuella sambandet mellan detta pyknid och 

 gråbarrsjukans svamp erfordras naturligtvis infektionsförsök, hvarvid så- 

 som afgörande finge anses, om man t. ex. å ett mycel, erhållet genom 

 sådd af sporer, kunde konstatera uppkomsten af det ifrågavarande pyk- 

 nidet eller omvändt. Kulturer af sporer från svampformer inom den 

 grupp, till hvilken gråbarrsjukans svamp hör, ha enligt LiNDAU (I, sid. 

 266) alltid stött på stora svårigheter och ha ej gifvit några positiva re- 

 sultat. De af pyknidet bildade konidierna gro emellertid särdeles lätt, 

 såväl i vanligt vatten som på olika näringssubstrat (fig. 7, b). Det ut- 

 vecklade mycelet är särdeles rikgrenigt och septeradt; äldre hyfdelar 

 förtjocka något sina väggar och färga dem svartgräa med en dragning i 

 grönt. Några förökningsorgan har det emellertid icke lyckats mig att 

 erhålla på dessa konidiemycel. 



Jag hade tänkt, att en jämförelse mellan de båda svampformer- 

 nas mycel i ett och samma barr skulle kunna gifva någon ledning för 

 bedömandet af deras inbördes förhållande till hvarandra. Däraf blef 

 emellertid intet; det mycel, som dessa barr innehöllo, var endast af 

 ett slag och afvek ganska mycket från det ursprungliga, apothecie- 

 bildande. Det hade betydligt finare hyfer med delvis brunaktigt fär- 



