ATERVAXTEKS FORDELNIKG VID GRUPPSÄDD. 



247* 



De sökta formlerna, hvilka uttrjxka sannolikheten för en händelses 

 inträffande 2, 3, 4, — — — t gånger, likgiltigt nar, under ;/ stycken 

 försök blifva alltså respektive: 



[n—\) 



(a + l^r 



fl I ) I « — 2 ) 



aW 





a*å" 



3 4 



n — 1) iH — 2) [n — 3) 



— — och 



'i=^..'^-' 



3 4 



>a + d'^ 



(4) 



I formel n:o 4 ha vi ändtligen den generella formel, som är af 

 största betydelsen för lösningen af plantfördelningsproblemet. ^Genom 

 att sätta värdet på /=«, o eller i, finner man, att de förut uppställda 

 formlerna n:o i, 2 och 3 endast äro specialfall af n:o 4.I 



I hvad mån de funna formlerna äga tillämpning på plantfördelningen 

 efter rutsådd, torde bäst åskådliggöras genom ett fingeradt exempel. 



Ett normalt beskaffadt utsäde — låt oss säga af tall- eller granfrö 

 — sammansättes af frön, hvilka dels gifva upphof till plantor, dels 

 icke. Till den senare kategorien höra dels döda frön, dels lefvande så- 

 dana, hvilka på grund af svag groningskraft eller af andra skäl ej komma 

 att utvecklas till fuUbildade, rotfasta groddplantor. Hvilka de olika fak- 

 torer äro, som sänka utsädets värde på marken, är f n. likgiltigt, vi 

 behöfva endast utgå från den förutsättningen, att i vårt fingerade fall 

 fröets effektiva värde, d. v. s. dess plantprocent, är fullt känd, t. ex. 

 20 % . Af alla utsådda frön komma alltså 20 =, att gifva upphof till 

 plantor och 80 %' att gå under. Låt oss för korthetens skull kalla de 

 förra lifskraftiga frön, L, de senare dödsdömda frön, D. Om ett frö, 

 hvilket som helst, utan val tages ur hela utsädet, måste det antingen 

 vara L eller D, och sannolikheten att det är L förhåller sig till sannolikhe- 

 ten att det är D som 20 : 80 eller som i : 4. 



