ATERVAXTENS FORDELNING VID GRUPPSADD. 257=^ 



at rutor med 3 plantor å ytan n:o i, hvarigenom motsvarande kurva 

 blir 2-toppig. 



Om också de funna och beräknade kurvorna till sin allmänna typ 

 visa så pass stor öfverensstämmelse, att man knappast kan betvifla, att 

 den hypotetiskt uppställda plantfördelningslagen har en viss giltighet, 

 antyder å andra sidan en mer eller mindre framträdande men till sin 

 beskaffenhet likartad afvikelse hos samtliga de funna kurvorna närvaron 

 af ytterligare någon vid plantornas fördelning verksam lag, som vi hitin- 

 tills ej beaktat. Den anmärkta afvikelsen består däri, att de funna kur- 

 vornas yttervärden äro högre och deras mellanvärden lägre än som be- 

 räknats; kurvan i dess helhet blir härigenom flackare på sätt, som vid- 

 stående figur schematiskt visar. 



Orsaken härtill är den, att plantfördelningen framgår som ett resul- 

 tat icke allenast af utsädets, utan äfven af markens växlande beskattenhet. 



Som den ideala plantfördelningskurvans värden ha vi tagit de olika 

 grader af sannolikhet, hvarmed de möjliga kombinationerna af L- och 

 D-frön utfalla. I det vi utgått från den allmänna markgroningsprocen- 

 ten som ett på förhand bestämdt tal, ha L och D betraktats såsom 

 tvenne motsatta, hvarandra uteslutande attributer. Hvad vi studerat, 

 är slumpens blinda val mellan tvenne sådana attributer; markens värde 

 som grobädd ha vi räknat med, som om det varit alltigenom likartadt. 

 I de flesta fall är emellertid en dylik likformighet hos såddbädden icke 

 förhanden på våra kulturfält. Sveriges skogsmark — till större delen 

 morän — är tvärt om i regel synnerligen växlande i smått. Nära mark- 

 ytan belägna berghällar, block eller större stenar göra det tunna jord- 

 lagret därofvan till en grund och torr grobädd, under det måhända 

 tätt bredvid i en sänka mellan ett par höga tufvor bildats en lokal 

 markförsumpning. Mjukruttnade stubbar och vindfällen, gamla myr- 

 stackar, spillning af beteskreatur m. m., m. m. orsaka likaledes en mång- 

 fald lokala skiftningar i grobäddens beskaftenhet, och slutligen påverkas 

 denna af belysningsförhållanden samt utrymmes- och näringskonkurrens 

 från kringstående vegetations sida. Allt detta gör, att, ehuruväl man 

 kan tala om en viss godhetsgrad hos ett kulturfält, hvarje enskild sådd- 

 ruta ingalunda i detta afseende utgör en bild af fältet i dess helhet. 



