2 06* EDV. WIBECK. 



tämligen osäkra. Vid plantrevisionerna ha nämligen endast 49 ä 56 

 såddrutor undersökts i hvarje parcell, hvarför möjligen befintliga oregel- 

 bundenheter i plantfördelningen i dessa rutor vid talens omräkning till 

 procent blifva ungefär fördubblade. Under dylika omständigheter synes 

 mig öfverensstämmelsen mellan de funna och beräknade värdena vara 

 anmärkningsvärdt god. I full öfverensstämmelse med det förut anmärkta 

 förhållandet, att den verkliga o-procenten bör vara minst så stor som 

 den beräknade, står det faktum, att den förra i 284 fall af 348 befunnits 

 vara större, i 47 fall lika stor och endast i 17 fall mindre än den se- 

 nare. Som följd häraf blir den utjämnade medelskillnaden för hvarje 

 såddfält positiv och lika med eller endast föga lägre än motsvarande 

 numeriska medelskillnad. 



Man finner att under i:sta plantåret den beräknade procenten o-ru- 

 tor slår fel med mindre än 5 på fälten vid Ramsjö, Frösön, Bispgården 

 och Vindeln, mellan 5 och 10 på Vretstorps-fältet, samt mer än 10 på 

 fältet vid Mariannelund och Allkarleö. Trots växlande plantprocenter 

 förhålla sig både tall- och gransådderna i detta afseende lika, hvilket 

 styrker, hvad jag förut visat, nämligen att felprocenten i detta fall ute- 

 slutande orsakas af markförhållanden. Ännu tydligare framgår detta vid 

 jämförelse mellan resultaten vid i:sta och 2:ra årets plantrevisioner. 

 Skillnaden mellan funnen och beräknad o-procent är genomgående större 

 i det äldre än i det yngre plantuppslaget, enär det förra under längre 

 tid hunnit påverkas af yttre förhållanden. Den mest olikformiga såddbäd- 

 den får den största felprocenten, d. v. s. antalet o-rutor öfverstiger här 

 allramest det efter formeln p^ —- (i — d)" beräknade. 



Frågas nu, på hvad sätt skall skall den funna, tillnärmelsevis giltiga 

 lagen />^(i — «)" kunna utnyttjas i praktiken? Låt oss för att belysa 

 denna fråga utgå från ett fingeradt särfall. En skogsodlare har för af- 

 sikt att beså ett hygge af tämligen mager och ojämn markbeskaffenhet 

 med tallfrö. Han tänker använda 1,2 m:s Oiförband. Analysbeviset 

 från kontrollanstalten uppger, att fröet har en grobarhetsprocent af 65, 

 renhetsgraden är 0,95 samt vikten pr 1,000 frön 4,5 gram. Skogsodla- 

 ren vill nu veta, hur mycket frö, i kilogram räknadt, som skall utsås 

 pr hektar, därest han för bemötande af alla eventualiteter anser sig böra 

 räkna med tämligen ogynnsamma väderleksförhållanden. 



Det gäller då först att beräkna, hur många frön, som i medeltal 

 böra utsås pr ruta, för att procenten o-rutor, p^, skall sjunka till ett 

 nöjaktigt lågt tal. Då fältet betecknats såsom tämligen ojämnt, kan man 

 antaga att formeln p^ —■ (i — a)" kommer att gifva c:a 10 % för låg 

 siffra. Vill man ej ha mer än högst 10 — 12 % o-rutor, bör kalkylen 

 därför knappast ställas på högre o-procent än 2. Fröets lifsprocent var 



