TAXATORISKA UNDERSÖKNINGAR OM SKOGSTRADENS FG.iM. 



295' 



att ett stort träd är konstrueradt på precis samma sätt som ett litet, så- 

 vida båda ha samma formkvot, hvilket också bevisar, att de nu af oss 

 bildade formklasserna äro fullt enhetliga. 



Tab. II. 

 Stammarne i formklassen o - fördelade på sex höjdklasser. 



Medeltal 



II — 15 

 15 — 19 

 19 — 22 

 22 — 25 

 25—27 

 Medeltal 



19. o| 95 4S5 113 94.9 89,3 S4.2 77.8 70.1 61.2 50,9 



Den mycket noggranne iakttagaren skulle möjligen i tab. II kunna 

 påvisa någon liten skiftning i afsmalning med stigande höjd. men får 

 detta förhållande sin förklaring, när vi kommo till kapitlet om rotan- 

 svällningen. Likaså ligger någon liten teoretisk oegentlighet däri. att 

 brösthöjdsdiametern lägges till grund för afsmalningens beräknande, emedan 

 på ett kort träd den använda basen ligger relativt högre än på ett långt. Den 

 af Pressler föreslagna -äkta» mätningsmetoden skulle här vara teoretiskt 

 riktigare, men har den ju aldrig kommit i bruk. 



Dä vi sålunda, praktiskt, taget nu kunna anse oss ha full rättighet att 

 på för 't angifvet sätt sammanräkna medeltal för träd af alla dimensio- 

 ner, bör det ej möta någon större svårighet att för granen utreda de 

 af oss bildade olika formklassernas egenskaper med afseende på pro- 

 centuell afsmalning. På grund af de små variationerna hos de enskilda 

 träden inom formklass 0,70 torde rent af denna serie, bildad af 30 nor- 

 mala träd, få anses såsom ett fullt tillförlitligt medeltal. De andra sva- 

 gare representerade och mera ojämna klasserna, isynnerhet o,so måste 

 dock gifvetvis stärkas genom anskaftande af ännu ett antal profträd. 

 Ehuru jag själf ej använder denna metod fo*- mina slutgiltiga afsmal- 

 ningsserier, vill jag dock påpeka, hvilket ringa material den fordrar för 

 att erhålla an^•ändbara medeltal i jämförelse dta af Maass använda me- 



